N:o 6] Åbo-editionen af Lactantii De mortibus persecutonini. 5 



och voro sålunda icke nya, men kyrkans efter svåra lidanden 

 vunna seger förelåg dock på ett utförligare och intimare sätt 

 skildrad, såsom innehållet otvifvelaktigt gaf vid handen, af ett 

 åsyna vittne. Och då man icke hyste några betänkligheter 

 rörande den rätta .författaren, bidrog äfven Lactantii namn att 

 höja arbetets anseende. Det utgafs redan 1679 af en lärd 

 fransman Stephanus Baluzius (Baluze), som till sin edition 

 fogade vidlyftiga noter, hufvudsakligen af kronologiskt och 

 historiskt innehåll, samt för öfrigt meddelade försök att fylla 

 handskriftens luckor jämte några lyckade emendationer. Re- 

 dan följande år 1680 utkom anonymt en edition i Oxford, i 

 hvilken likaledes goda bidrag lämnades till textens förbätt- 

 rande. Är 1684 sågo tvenne nya editioner dagen, den ena i 

 Oxford och den andra i Abo. Den förra utgafs af Thomas 

 Spark i förening med Lactantii samtliga verk; däri aftrycktes 

 den första Oxford-editionens noter utan att något nytt af be- 

 tydelse för textkritiken meddelades. ^) 



Äbo-editionens fullständiga titel är följande: L. Caecilii 

 Firmiani Lactantii De mortibus persecutorum liher; Cum 

 Notis Johannis Columhi, Ad Perillustrem & MagnificumVi- 

 rum Gishertum Cuperum, Ab Ordinibus Transisalanice ad 

 Illustrissimorum & Prcepotentitim Foederati Belgii Ordinum Gon- 

 ventum Delegatum, Inclytw Reipub. Daventriensis Gonsulem. 

 Äboce, Exc lidit Johannes Winter, S. R. M.tis in Finlandia 

 Typogr. Anno 1684. Efter titelbladet följer ytterligare en 

 dedikation till samme Cuperus (Cuyper), en holländsk lärd, 

 som på sin tid åtnjöt stort anseende, i synnerhet som klassisk 

 arkeolog. Han var lärjunge af J. F. Gronovius och efter- 

 trädde denne såsom professor vid Athenaeum i Deventer, blef 

 sedan stadens borgmästare och deputerad för' provinsen Over- 

 yssel i Förenta Nederländernas G-eneralstater. I denna dedi- 

 kation, som är daterad Uppsala d. 30 juni 1684, framhåller 

 utgifvaren sin tacksamhet för den uppmuntran Cuperus låtit 

 komma honom till del, i det han rådt honom att fullfölja sin 

 afsikt att utgifva De mortibus, granskat och gillat hans noter 

 samt ställt sina egna anteckningar till hans förfogande. Då 

 dessa, som till antalet äro jämförelsevis få, i editionen bifo- 



1) S. Brandt, Lactantii opera II, 2, Proleg. p. XIX ff. 



