4 C. Synnerberg. [XLVII 



gats till utgifvarens egna noter, ehuru alltid med angifvande 

 af namnet, är Columbus likväl synnerligen angelägen att be- 

 hörigt framhålla denna omständighet, för att icke kunna be- 

 skyllas för otacksamhet eller synas hafva tillägnat sig främ- 

 mande förtjänst. Äfven hade Cuperus tillsändt Columbus ett 

 exemplar af den första Oxford-editionen, hvilken denne förgäf- 

 ves sökt förskaffa sig genom bokhaudlarne. Angående sin 

 egen edition anmärker Columbus, att den i yttre prydlighet 

 icke motsvarar de anspråk Cuperus var van att ställa på dy- 

 lika tryckalster; han ursäktar sig med sin frånvaro från trj-ck- 

 ningsorten, hvarigenom också åtskilligt, som han önskat med- 

 dela, icke hunnit intagas, men som han hoppas en annan gång 

 erhålla tillfälle att publicera. 



I förordet „till den benägne läsaren" (Lectori benevolo) 

 berättar Columbus, huru det i Frankrike nyligen utkomna ar- 

 betet väckt hans litligaste intresse, sedan han blifvit gjord 

 uppmärksam därpå genom ett meddelande från en berömd 

 man (vir quidam illustris, den holländske filologen Nicolaus 

 Heinsius). Efter att ha kommit i tillfälle att taga kännedom 

 om detsamma, hade han funnit, att det väl motsvarade hvad 

 han väntat och icke heller vore ovärdigt Lactantii namn. Han 

 hade däri iakttagit reminiscenser från den latinska bibelöfver- 

 sättningen samt från Cyprianus och andra kyrkofäder, hvilka 

 alla meddelats i noterna; framdeles, när han erhållit vissa 

 hjälpkällor, som han nu saknade, vore det hans afsikt att ut- 

 förligare yttra sig om arbetet. Vid jämförelse med Lactantius 

 hade åtskilliga öfverensstämmelser påträffats, hvilka äfvenledes 

 annoterats till den studerande ungdomens nytta och till led- 

 ning för de läsare, som önskade bilda sig en egen öfvertygelse 

 om författaren. För egen del hade utgifvaren icke kunnat 

 värja sig för vissa tvifvel rörande arbetets äkthet, ^) men dessa 

 tvifvel hade skingrats genom såväl Baluzius' som andra lärdes 

 auktoritet äfvensom genom det delvis utmärkta innehållet. 

 Och efter mottagandet af brefvet från Cuperus och Oxford- 



^) Beteckuaade i detta afseende är också yttrandet i noten till 8, 2, 

 där ett parallellställe frän Lactant. div. inst. III 7 citeras: „ex quo constare 

 possit aut haec quoque (stället i De mört.) vere Lactantii esse aut auctorem 

 scripti hujus emn esse studiosius iniitatum". — Likaså talas i noterna till 1, 4 

 och 26, 11 om „auctor hnjus scripti". 



