10 Henry Riaudet. [XLVII 



lämnade på ett bord alla de påfiiga brevia med den förkla- 

 ring, att fiirstarne vid audiensen icke kommit att bryta upp 

 dem ock därför icke märkt inledningsorden: j^Dilecto filio . , . ." 

 Då de emellertid icke erkände påfven som sin fadei, kunde 

 de alltså ej mottaga dessa brevia. Svar på sitt muntliga an- 

 dragande skulle legaterna dock erhålla. Svaret kom äfven 

 två dagar senare, framfördt af en deputation af tio af fur- 

 starnes rådmän, och i form af ett mycket långt an dragande 

 af polemiskt-dogmatiskt innehåll, livars kläm lydde att fur- 

 starne 2^1'i't'^^o mirari se qua spe freius Eomanus Pontifex ausus 

 sit mittere legationem ad illos; non ngnoscere se eius pote- 

 statew, neque in aliis, neque in indictione Concilii, unum se 

 dominum in terris agnoscere Caesm-eam Maiestatem ^). 



Efter ett dylikt svar kunde man hafva väntat sig att 

 de påiiiga legaterna uppgifvit allt hopp och af stått från re- 

 sans fortsättande. Så blef emellertid ingalunda fallet. Det 

 hade icke undgått de tvänne diplomaterna att någon enig- 

 het icke rådde emellan Naumburgerkongressens medlemmar. 

 Den gamla tvisten mellan luteraner och calvinister hade gif- 

 vit anledning till häftiga dispyter, ja hertig Joha.n Fredrik 

 af Sachsen hade till och med ostentativt lämnat församlin- 

 gen och rest hem. Äfven i fråga om de påfliga legaterna s 

 emottagande hade åsikterna varit vidt skilda, och en af det 

 moderata partiets ledare, kurfursten August af Sachsen, hade- 

 afsigtligt begifvit sig hem innan svaret till legaterna upp- 



') Commendone och Delfin till Borromeo, Naumburg-, 8 febr. 1561, Com- 

 mendones relation om Naumburger kongressen, Vat. Bibi. Barb. lat. 5798, 

 fol. 20. 



Intressant för dåtidens kommunikationsförhällanden är den oerhörda 

 snabbhet kurirerna kunde utveckla. Den här omnämnda fullständiga relatio- 

 nen öfver Naumburgerkongressen ansägo sig legaterna böra sända till Rom 

 pä snabbast möjliga sätt. En polsk kurir, Mattias Russiano, åtog sig upp- 

 draget och tillryggalade den alla postförbindelser saknande sträckan Naum- 

 burg — Wien på sex dygn. Från Wien till Rom däremot, där ordnad post- 

 tjenst fans, behöfde han endast sju dygn, en oerhörd snabbhet om man be- 

 tänker att sträckan är öfver 2200 km och att nutidens blixttäg behöfva mer 

 än tvä dygn för att tillryggalägga den. För kuriositetens skull må tilläggas 

 att ett dylikt bud frän Naumburg till Rom kostade kurian circa 200 scudi 

 d'oro eller 300 af dåtidens svenska daler. 



