N:o 18] Comniendones legation till Danmark och Sverige. 1561. 17 



energi för att, i händelse hans förslag icke skulle antagas, 

 vara fullt beredd att på ett värdigt sätt själf fullfölja upp- 

 draget. Från den minut lian erhållit order att resa till Nor- 

 den, söker han hvarje tillfälle att studera de nordiska för- 

 hållandena, och hans bref vimla af detaljer, hvilka ingalunda 

 sakna intresse för nordiska forskare. 



Så t. ex. meddelar han i samma bref, där han söker 

 slippa ifrån hela resan, att underhandlingarna om ett gif- 

 termål mellan Erik XIV och Elisabet fullständigt förfallit 

 och att svenske rikskanslern, som var i London i egenskap 

 af sin herres ombud, låtit förkunna att alla de, hvilka hade 

 olikviderade fordringar till legationens personal, skulle med 

 det snaraste göra dessa gällande, enär han ämnade afresa 

 från England ^). Erik XIV hade numera af stått från den 

 beramade resan till London, och skälet därtill var i främsta 

 rummet ryktena om de stora värfningar konungen af Dan- 

 mark föranstaltade i Norra Tyskland. Commendone hade ut- 

 frågat brodern till en westfalisk .,kapten" som antagit tjänst 

 hos Fredrik II, och af denne fått full bekräftelse på värf- 

 ningarnas stora omfång ^). 



Medan han sålunda inväntade svar på Gaspar Schö- 

 necks bref, fullföljde Commendone sin mission i de närgrän- 

 sande trakterna. Hans första besök gälde det ultrakatolska 

 universitetet i Louvain, som naturligtvis genast förklarade 

 sig beredt att sända ombud till Trento. Den 16 maj var 

 legaten i Brllssel, där såväl Margareta af Parma som den 

 nyss till kardinal befordrade Granvella lofvade sitt delta- 

 gande. I fråga om den nordiska missionen voro naturligtvis 



1) Elisabet hade i själfva värket den i Maj till Erik aflåtit ett i det 

 hela afslående svar pä hans frieri. Ordalydelsen af detta bref var emellertid 

 icke bestämdt afvisande och dess värkan neutraliserades yttermera genom ett 

 memorial af Nils Gyllenstierna, vida mera ägnat att stärka konungen i hans 

 förhoppningar än att betaga honom dessa. Som bekant gjorde de det äfven. 

 Brefvet såväl som memorialet finnas i afskrift i Celsiuska samlingen i Upp- 

 sala universitetsbiblioteket; de äro dessutom tryckta, det förra in extenso, det 

 senare i utdrag, i Ord och Bild, 1898; (I. Kreuger: Erik XIV och drottning 

 Elisabet af England). Nyheten om Gyllenstj ernås afresa var förhastad. 



^) Denna omständighet: Fredriks värfningar, har fullkomligt negligerats 

 af de svenska historieskrifvarene, hvilka i Eriks senare afbrytande af resan 

 blott se resultatet af en med Commendones fullt jämförbar fasa för sjöresor. 



18 



