20 Henry Biaudet. [XLVIl' 



Orsaken till det långa dröjsmålet i fråga om den sven- 

 ska beskickningen var den att man i Rom drog sig för de 

 stora kostnader beskickningarna till de mest aflägsna mo- 

 narkerna skulle medföra, så länge man ej med någorlunda- 

 säkerhet kunde räkna på att konciliet skulle blifva en verk- 

 lighet. Detta åter berodde på intresset för saken bos de katol- 

 ska stormakterna: Österrike, Frankrike och framför alt Spa- 

 nien. Kejsarens och konungens af Frankrike medverkan hade 

 man redan vunnit, men Filip II:s svar lät alt ännu vänta 

 ■på sig. Slutligen kom äfven detta, framfördt af don Juan 

 di Ayala, och innehöll att Filip i princip var fullt ense 

 med påfven, men att han dock hyste stora betänkligheter 

 emot projektet, sådant det meddelats honom, emedan han 

 ansåo; att konvokationsbullorna vittnade om altför stor efter- 

 gifvenhet från kurians sida gentemot protestanterna och i 

 synnerhet gentemot de ireniskt sinnade katolikerna ^). Dy- 

 lika betänkligheter voro själffallet ingalunda svåra att un- 

 danrödja, och biskopen af Tarragona af sändes omedelbart 

 för att lugna Filip. Fröjden var stor i Rom, ty nu kund© 

 man med säkerhet räkna på att konciliet skulle blifva af. 

 Nu försvunno äfven alla betänkligheter att afsända nuntier 

 till de längre boende monarkerna och den 13 april 1561 ut- 

 färdades brevia till Iwan den Grymme. Man hade först tänkt. 

 anförtro den viktiga legationen till Moskwa åt den skick- 

 liga och diplomatiskt rutinerade Delfin, d«t gällde nämligen 

 här icke blott att inbjuda tsaren till konciliet, utan äfven 

 att medla mellan honom och konungen af Polen. Men för 

 det första var det ovisst huru länge Delfin ännu skulle vara. 

 upptagen af legationen till Sydtysklands furstar, städer och. 

 prelater, för det andra föreslog Hosius från Wien att det. 

 viktiga värfvet skulle anförtros åt en af hans protegéer Gio- 

 vanni Francesco Cannobio. Frågan löstes sålunda att bre- 

 vierna utfärdades i dubbla exemplar, det ena sfcäldt på Delfin 



till det andra. Sa hade Conimendone t. ex. för resan till Danmark och Sveris^c- 

 ett månatligt arvode af inalles 800 gulddukater, en summa, hvilken att döma, 

 af den för öfrigt ganska penningelystna legatens bref, mycket väl hann til. 

 för resan. Gulddukaten motsvarade ungefär 17» ä 1 ^/j svenska daler. (Påfliga. 

 Camerans räkenskaper). 



^) Pallavicino. Gesch. des Trident. Concils. T. V., p. 176. 



