N:o 23] Finska Vetenskaps-Societetens årshögtid. 3 



tigaste bland Societeteus tillgöranden under det förgångna året, 

 icke blott berättigad utan ock i hög grad påkallad, för att So- 

 cieteten fortfarande skall vara lika mångsidigt representerad som 

 förut. I följd häraf hafva i dag, efter vid senaste samman- 

 träde försiggånget inval, till Societeten anslutit sig icke min- 

 dre än nio nya ledamöter, hvilka genom sin forskarevärksam- 

 het förskaffat sig ett aktadt namn icke allenast inom eget 

 land, utan ock erkännande inom utlandet. Jag ber att få 

 hälsa dem välkomna inom Societeten, som af dem väntar ett 

 lifligt intresse för dess uppgift och ett högst nödvändigt till- 

 skott i dess arbetskraft. 



Beträffande frågan, i hvilken mån utredning kan vinnas 

 öfver det vetenskapliga utbj^tet af Societetens värksamhet, må 

 framhållas, att en fullt exakt uppskattning härom blir möjlig 

 hvarken genom att beakta de i dess skrifter publicerade af- 

 handlingarnas antal eller deras omfång. Dels äro som kändt 

 vetenskaplig produktivitet och fördjupning ingalunda alltid 

 identiska, dels påkalla vissa vetenskapliga frågor genom sin 

 art en utförligare behandliug än andra; mången gång finner 

 man å andra sidan, särskildt inom de naturvetenskapliga di- 

 sciplinerna, viktiga resultat inom en knapp och trång ram. 

 En riktigare uppfattning erhålles genom ett aktgifvande på 

 det mångskiftande innehållet i Societetens publikationer. I 

 detta hänseende, och särskildt då man beaktar Societetens egna 

 ledamöters del däri, har det senaste året utan tvifvel att upp- 

 visa en icke obetydlig minskning mot de föregående. Till 

 någon del kan väl detta bero på en lätt förklarlig 1'eaktion ef- 

 ter det förflutna årets upprifvande politiska händelser. Men 

 då man å andra sidan betänker, att Societetens egna ledamöters 

 andel i dess vetenskapliga förhandlingar redan under en längre 

 tid aftagit, äfvensom att den minskade freqvensen vid må- 

 nadssammankomsterna visar en tilltagande brist på intresse för 

 Societetens uppgift, så måste andra orsaker härtill föreligga. 

 En viktig sådan är utan tvifvel den större lifaktighet och det 

 mera betydande vetenskapliga utbyte, som tillkommer och 

 resulterar af förhandlingarna i andra samfund, hvilka äga en 

 mera speciell läggning och äro egnade att starkare absorbera 

 ledamöternas intresse. Också på grund däraf är enligt min 

 tanke ett kraftigt initiativ nödvändigt, för att Societetens tra- 



