N:o 23] Muutaniia piirtcitä nykyajan planktoututkimuksesta. 25 



^rittäin tyypillinen, yn^j05-planktou. Syyskuussa anastaa näideii 

 paikan runsaasti kehittyvät piilevät, jotka oikeastaan kuuluvat 

 •eteläiselle Pohjanmerelle, Didymus-'p\di:n.kton. Tämän plankton 

 laadun tai tämän veden mukana (n. s. „sydligt bankvatten") 

 saapuu mjös syksysilli. Lokakuussa esiintyy tåas runsaasti 

 toisia piileviä, jotka kesällä tavataan levinneenä pitkin Golf- 

 virran itäistä haaraa, Styli-^\&.nk.ion, CÄae^o-plankton ja Irmin- 

 ger meren Tr/cÄo-plankton. Näistä planktontyypeistä muodos- 

 tunut yhteiskunta on vallitsevana joulukuuhun saakka ja tava- 

 taan vielä tammi- ja helmikuussa syvemmissä vesikerroksissa, 

 jota vastoin tammi-, helmi- ja maaliskuun pintaveden karakte- 

 ristinen planktonlaatu sisältää potijoisnapaveden muotoja, Sira- 

 plankton, seurauksena arktisen veden sisäänvirtauksesta. Tämä 

 arktinen vesi on Cleve^n. mukaan alkuaan kotoisin Islanniu 

 itäpnolella kulkevasta polaarivirrasta. 



Tällainen ajottainen vaihtelu oli Cleve'ii ja Aurivillhiksen 

 tutkimuksien mukaan säännöllisesti huomattava Skagerakissa 

 v. 1893 — 97 ja he asettavat sen yhteyteen niiden muutoksien 

 kanssa, j oiden alaisina valtameren virtojen leveneminen on eri 

 vuodenaikoina Pohjois-Atlantissa. 



Cleve'n esittämät näkökohdat, hanen teoriiansa määrätyistä 

 planktontyypeistä ja niiden merkityksestä merivirtojen osotta- 

 jina, övat herättäneet suurta vireyttä vertailevissa planktontutki- 

 muksissa ja etupäässä aikaansaaneet, etta planktontutkimus on 

 saavuttanut tärkeän sijan myös varsinaisissa hydrograafisissa 

 tutkimuksissa. 



Täydellistä byväksj^mistä Cleve'n. oppi, siinä jyrkässä muo- 

 dossa kun hän sen on esittänyt, ei kumminkaan ole voinut 

 vielä saada. Yarsinkin uorjalaiset tutkijafc, etupäässä prof. 

 Oran, övat koettaneet osottaa, etta Cleve on mennyt liian pit- 

 källe arvostellessaan merivirtojen merkitystä planktonin kokoo- 

 mukselle määrätyllä aluella. He pitävät luonnoUisempana otak- 

 sua, etta plankton yleensä on kehifctynyt siinä paikassa, jossa 

 se tavataan, vedessä säilyneistä itiöistä, (Gran'in „Dauersporen" 

 teoriia). 



Yaikka en tässä voi lähemmin kosketella mitä toiselta 

 ja toiselta puolelta on esiintuotu Cleve'n migratsiooni-opin ja 

 Ora7i'in vastakkaisen käsityksen hyväksi — molemmilla on epäi- 

 iemättä paljo oikein — pyydän lopuksi vaan esittää muutamia 



