FRA sin Rejse i Grønland i Aaret 1888 hjembragte K. J. V. Steen- 

 STRUP et enkelt Stykke, der indeholdt et hidtil ukendt Mineral af en 

 smuk, lys violetrød Farve; som Findested staar paa Etiketten angivet 

 Kangerdluarsuk. Stykkets Form synes at tyde paa, at det er fundet 

 som løs Sten; og det er denne, der i den følgende, udførligere Beskrivelse 

 af Forekomstmaaden er betegnet som Nr. 1. Af Etiketten fremgaar det, 

 at N. V. UssiNG har paabegyndt en Undersøgelse af Mineralet, men 

 ikke har faaet den fuldført, hvorfor han har givet Mineralet Betegnelsen 

 »Ubekendt«. 



Et større Materiale af samme Mineral, om end af væsentlig andet 

 Udseende, fandt Ussing paa sin Rejse i Grønland i Aaret 1908. Dette 

 Materiale bestaar af en løs Sten med Etiketten »Lille Elv« (dette Navn 

 er af Ussing givet en Elv, der løber ud i den inderste Ende af Kan- 

 gerdluarsuk), Det nye Mineral herfra, der udmærker sig ved sin kraf- 

 tige violetrøde Farve, er senere beskrevet som Nr. 2. 



Paa den samme Ekspedition og paa samme Dato (14. Juli) fandt 

 Ingeniør Fr. Helweg, der var Ussings Assistent paa Turen, en Sten af 

 noget lignende Beskaffenhed som den af Ussing fundne. Det nye Mine- 

 ral, der her er af en væsentlig mørkere Farve, er i det følgende beskrevet 

 som Nr. 3. Som Forekomststed er kun anført Kangerdluarsuk. 



Ved den Undersøgelse jeg har foretaget af Mineralet, har det vist 

 sig ikke alene at være nyt, men ogsaa at staa ret isoleret, idet det hverken 

 ved sine fysiske eller kemiske Egenskaber er nærmere beslægtet med 

 noget andet kendt Mineral. Til Minde om Ussing har jeg givet det 

 ovenstaaende Navn. 



Krystalform og fysiske Egenskaber. Ussingiten er triklin og ud- 

 præget pseudomonoklin; den er ikke nogensinde fundet i Besiddelse af 

 Krystalflader, da den i alle Tilfælde er enten yngre end eller af samme 

 Alder som de omgivende Mineraler. Krystalformen er bestemt ved 

 Spalteligheden i Forbindelse med de optiske Forhold. Der er tre Spalt- 

 ningsretninger, der, som det er vist paa Fig. 1, er opstillede som c (001}, 

 m {110} og M {110}, ved hvilken Orientering Overensstemmelsen med 

 den monokline Symmetri paa den naturligste Maade opretholdes. Spalte- 

 ligheden efter c maa betegnes som fuldkommen og er oftest ledsaget af 



9* 



