108 О. В. Bøggild. 



rent Silikat med saa mange pCt. NajO; kun nogle af Sodalitgruppens 

 Mineraler staar i den Retning højere. 



Ved Ophedning forholder Ussingiten sig fuldstændig som en typisk 

 Zeolit, idet den smelter overordentlig let under stærk Opblæring. Den 

 sønderdeles af Saltsyre under Gelédannelse. Selv om Mineralet ved disse 

 Egenskaber minder stærkt om Zeoliterne, er der dog ikke tilstrækkelig 

 Grund til at henføre det til denne Gruppe. For det første er Vandmæng- 

 den væsentlig mindre end hos Zeoliterne, og for det andet afviger Fore- 

 komstmaaden i Pegmatit og navnlig Sammenvoksningen med Sodalit 

 og Feldspat, som nedenfor skal omtales nærmere, i høj Grad fra hvad 

 der er typisk hos Zeoliterne. 



Forekomstmaade. Som nævnt i Indledningen, er Ussingiten kun 

 fundet i tre løst liggende Sten af 1 — 2 dm's Diameter. Der kan dog 

 ikke være nogen Tvivl om Forekomsten, idet de ledsagende Mineraler 

 tydelig viser, at Stenene er Brudstykker af Naujaitens^) Pegmatitgange; 

 i den ene af Stenene findes ogsaa et Parti af selve Naujaiten. De tre 

 Sten viser i øvrigt saa store indbyrdes Forskelligheder, baade i Hen- 

 seende til Ussingitens egne Egenskaber og til dens Forekomstmaade, at 

 de i det følgende skal behandles hver for sig. 



Nr. 1. Denne, den mindste af Stenene, har leveret næsten alt Mate- 

 rialet til den fysiske og kemiske Undersøgelse af Mineralet, da dette 

 her optræder i særdeles ren Tilstand. Den ene Del af Stenen udgøres 

 af Naujait, der her væsentlig bestaar af et enkelt, stort Arfvedsonit- 

 individ, der som sædvanlig er tæt spækket med ærtestore Sodalitkry- 

 staller; den anden Del udgøres væsentlig af ret storkornet Ussingit, hvis 

 enkelte Individer naar en Diameter af over 1 Centimeter. Denne Us- 

 singit er af en ganske lys rødviolet Farve og er gennemgaaende meget 

 ren; dog findes den, navnlig i Nærheden af Grænsen mod Naujaiten, 

 blandet med en Del forskellige Mineraler, nemlig Ægirin, Steenstrupin, 

 Apatit, Feldspat og Sodalit. Af disse er de tre førstnævnte afgjort ældre 

 end Ussingiten; Ægirinen optræder dels som større Krystaller, dels som 

 tynde, næsten mikroskopiske Naale, der gennemtrænger visse Partier af 

 Ussingiten, der derved faar en grønlig Tone; nogle af disse ses i Tavle IX, 

 Fig. .3. Steenstrupinen findes ret sparsomt i Form af smaa (højest 

 4 mm store) som sædvanlig fuldstændig begrænsede Krystaller. Apa- 

 titen ses i Snittene i Form af smaa Korm, af hvilke to ses i den nævnte 

 Figur; ogsaa dette Mineral har i det mindste delvis fuldstændig Krystal- 

 begrænsning mod Ussingiten; i et enkelt Tilfælde ses en ret stor Krystal 

 gennemtrukket med Spalter, der er udfyldte med Ussingit. Sodaliten 

 og Feldspaten er derimod nærmest dannede samtidig med Ussingiten, 

 og de findes begge i meget intim Sammenvoksning med dette Mineral, 

 For Sodalitens Vedkommende gennemtrænger den Ussingiten poikilitisk. 



^) Angaaende denne Bjærgart, den tidligere saak. Sodalitsyenit, henvises til 

 Ussing: Medd. om Grøni. 38, 1911, S. 32 ff. og 143 ff. 



