110 о. в. Bøggild. Ussingit, et nyt Mineral fra Kangerdluarsuk. 



Steenstrupinkrystallerne, i hvilket Tilfælde den altsaa er lidt ældre end 

 Ussingiten. Feldspaten forekommer ligeledes i uregelmæssig begræn- 

 sede Korn rundt omkring i Ussingiten og viser i enkelte Tilfælde en ud- 

 præget Tendens til at sætte sig umiddelbart paa Fladerne af Steen- 

 strupin og Ægirin. Nogen særlig udpræget Skriftgranitstruktur er ikke 

 fundet i dette Tilfælde. 



Nr. 3. Hovedmassen af denne Sten bestaar af en Mineralkombina- 

 tion af de samme Bestanddele som i foregaaende Tilfælde, om end i 

 andet Forhold, idet Ussingiten her findes i noget mindre Mængde. Us- 

 singiten selv afviger fra den foregaaende ved at være væsentlig mørkere, 

 saa at Farven maa betegnes som mørk violetrød; i Tyndsnit viser den 

 sig at indeholde de samme Interpositioner som før nævnt, men i væsentlig 

 større Mængde. De enkelte Individer af Ussingiten er gennemgaaende 

 mindre, og ofte findes Mineralet i fuldstændig tæt Form med Individ- 

 størrelse af 0,01 mm eller endnu mindre. Et Billede af Forekomsten 

 ses paa Tavle IX, Fig. 2, der i og for sig lige saa godt kunde forestille Type 2; 

 Krystaller af Steenstrupin med regelmæssig Krystalbegrænsning er om- 

 givne af Ussingit; dog ses ogsaa tydelig paa nogle af Fladerne uregel- 

 mæssig formede Masser af Sodalit, som ovenfor omtalt. De Striber, der 

 er synlige i Ussingiten, hidrører fra de før omtalte Rækker af Inter- 

 positioner; den overordentlig finkornede Ussingit ses ikke paa dette 

 Billede. 



Den væsentligste Forskel mellem denne Sten og de foregaaende er 

 dog den store Mængde Analcim, der findes i den, og som er ejendommelig 

 ved, at det er det samme Individ, der strækker sig gennem hele Stenen, 

 hvad der let kan ses ved Hjælp af den for denne Analcim (Eudnofit) 

 karakteristiske Spaltelighed efter Tærningfladerne. I den ovenfor be- 

 skrevne Hovedmasse af Stenen er Analcimen kun til Stede i mindre 

 Mængde i Form af hvidlige Partier, der i Tyndsnit viser sig at bestaa 

 af en tæt Blanding af Analcim med et stærkere lysbrydende, isotropt 

 Mineral, der ikke lader sig nærmere bestemme. I de ydre Dele af Stenen 

 findes derimod overvejende Analcim, der her er langt mere ren, graalig 

 og halvgennemsigtig, men dog indeholder en meget stor Mængde for- 

 skellige Mineraler indesluttede i Størrelser, der varierer fra ca. 1 cm ned 

 til overordentlig smaa, mikroskopiske Dimensioner. Der er fundet føl- 

 gende Mineraler: Ægirin, Arfvedsonit, Steenstrupin, Sodalit, Feldspat, 

 Schizolit, Epistolit, Zinkblende, Eudialyt og Ussingit. Dette sidste Mi- 

 neral er her makroskopisk ret sparsomt og tilmed af en meget lys Farve 

 der gør, at det ikke er meget fremtrædende ved Siden af Analcimen; 

 i Tyndsnit viser det sig dog at være betydelig mere udbredt. Sodaliten 

 er ofte af en karakteristisk gulgrøn Farve. 



