254 



Morten P. Porsild. 



taget ved Brændselssamling, navnlig er Pilekrattene kun en sørgelig Rest 

 af, hvad der en Gang har været, og mulig er mere end et Voksested for 

 sjældne Planter herved blevet ødelagt. En Fredning af dette Parti er dog 

 ugørligt, det er altfor let tilgængeligt, baade Sommer og Vinter, og 

 dot har endnu stor Betydning for Befolkningen, saa at den ikke uden 

 Savn vilde kunde undvære det. Anderledes ligger Forholdene i Engelsk- 

 mandens-Ha vn. Herved forstaas en lille Vig, V. f. Godhavns Havn. 

 Den er ubrugelig som Havn, den er altfor dyb, saa at de store 

 Isfjælde kan komme derind og Sø fra SV. gaar derind med fuld Styrke. 



Fig. 1. Engelskmandens-Havn, den inderste Vig. Helt i Forgrunden 

 Udløbet af Elven fra Basaltfjældene, bag ved IJnartorssuaq, Aflobet fra 

 Kilderne oppe paa Gnejsterra.ssen; Baggrunden Basaltfjæld. Det er Højvande, 

 og Havstokken er delvis dækket. Omtrent alle sydlige Planter vokser paa 

 det smalle Forland mellem Havstokken og Gnejsklipperne. 



Langs Bunden ligger der en mægtig Strandvold af store Gnejsrullesten. 

 Indenfor Strandvolden er der en smal Strimmel Lavland, bag dette 

 et vildt forrevet Parti af Gnejsklipper op til en Højde af et Par 

 Hundrede Meter, hvor Gnejsen danner en Terrasse; bag denne følger 

 Basaltfjældet. Her oppe, paa Grænsen mellem Gnejs og Basalt er der 

 et stort Kompleks af varme Kilder, omgivne af en frodig Vegetation; 

 tilsammen danner de en ret betydelig Elv, der i talrige Fald og Kaskader 

 baner sig Vej ned gennem en Kløft i »Havnens« vestre Hjørne; den 

 hedder Unartorssuaq. I det østre Hjørne er der ogsaa en vandrig Elv, 

 der dels kommer fra Kilder, men som i Sommertiden dog faar sit 

 Hovedtilløb af Smæltevand oppe fra Fjældet. Nede paa den smalle 



