Naturfredning i Dansk Grønland. 255 



Lavlandsstrimmel, mellem Udløbet af de to Elve, siver der desuden 

 hele Aaret igennem varmt Vand frem af Sprækker i Gnejsen. Her 

 kan man om Vinteren, i den koldeste Tid, naar Lufttemperaturen 

 stundom synker ned til henimod — 30° C. finde smaa Vandpytter, der 

 maaler indtil +1'''° G. ! Jorden fryser aldrig her, det tykke Snelag 

 hviler kun hist og her paa Sten, ellers er der hult under det, og op 

 gennem Snelaget danner der sig over de varmeste Steder skorstensagtige 

 Huller, gennem hvilke en varm og fugtig Drivhusluft strømmer en 

 imøde. Er der Lys nok, finder man Algehinder i fuld Vækst paa 

 Vandpytterne, grønne Skud af højere Planter, paa Stenene overvintrer 

 Ferskvandssnegle {Vitrina Angelicae) og Insekter (Dorthesia Chiton) i 

 massevis, og i Vandet findes levende Regnorme {Enchytræus sp.) og 

 Vandkalve {Hydroporus atriceps). 



Om Sommeren er her ideale Betingelser for Plantevæksten. Det 

 vender lige mod Syd, den Retning hvorfra det paa Syd-Disko Kyst 

 saa godt som aldrig blæser, da de sydlige Vinde et Par Kvartmil 

 uden for Kysten synes at bøje op ad for at komme over den høje 0. 

 Fra alle andre Sider er der Læ, mod Nord af Basaltfjældene, mod 

 Øst og Vest af høje Gnejsklipper. Der samler sig derfor her rigeligt 

 af uorganisk og organisk Støv, døde Blade og med dem naturligvis 

 ogsaa Frø. Om Vinteren er her altid et tykt og jævnt, men ikke 

 haardføget Snedække. Om Foraaret fremmer Beliggenheden Snesmælt- 

 ningen. Vegetationen kan tidligere begynde her. Allerede sidst i Marts 

 eller i April, mens endnu de lange Slædevej e ligger ubrudte over Havisen 

 langs Kysterne, finder man her lange grønne Skud, og de ikke kælne 

 rent arktiske Planter, der findes mellem de sydlige, blomstrer og sætter 

 Frugt tidligere her end andet Steds. 



Ogsaa her har Vegetationen lidt, om end ikke saa meget som i 

 Lyngmarken. De gamle Espalierbirke og -Pile er alle knækkede, og 

 skønt Kvanerne siges at være bittre, plejede Børn tidligere at rykke 

 dem op, smage paa dem og saa kaste dem bort. Sandsynligt er det, 

 at derved en eller anden sjælden Plante er bleven udryddet, da det 

 ikke har været muligt, trods omhyggelig Eftersøgning, at genfinde alle 

 af tidligere Samlere angivne Arter. 



Plantevæksten spiller jo ingen stor Rolle for Grønlændere, navnlig 

 for Kolonigrønlændere, der i fast Tjeneste eller ved Fangst og Skibs- 

 arbejde tilsammen ofte har en ret anselig aarlig Pengeindtægt, der 

 giver Adgang til at købe baade Brød og andre Næringsmidler af Plante- 

 riget samt til Kul. Medens Bær tidligere indsamledes i store Kvantiteter, 

 samles de nu kun til øjeblikkelig Fortæring eller til Salg til Danske, 

 Kvaner ligesaa. Lyng og Ris samles nærmest mere end tidligere, 

 fordi saa godt som alle har Kakkelovne, og Tranlampen har tabt sin 

 Betydning som Varmekilde. Desuden skæres Tørv, undtagen i de Egne, 

 hvor Kullene er lette at faa. Omkring alle ældre Bopladser er det 

 derfor let at se, hvorledes Vegetationen er forandret ved Tørveskæring, 



