438 О. В. BOGGILD. 



Fig. 2. Her ses nederst et ganske sort Parti ; det er et Arfvedsonit- 

 individ, der udgør en Bestanddel af den underliggende Naujait. Oven- 

 paa dette ses en tynd hvid Stribe, bestaaende af smaa Natrolitkry- 

 staller; den derpaa følgende mørke Stribe udgøres af Dahllit, der er 

 saa gennemtrængt af Interpositioner, at den næsten er uigennemsigtig; 

 i polariseret Lys viser denne Dahllit sig næsten fuldstændig enkelt- 

 brydende, det synes altsaa, at der her foreligger en amorf Form af 

 Mineralet. Ovenover det mørke Lag findes et lyst Lag af mindre end 

 1 mm's Tykkelse (paa Figuren), der udgøres af Natrolitkrystaller ; og 

 ovenpaa dette findes en Skorpe af indtil 5 mm's Tykkelse, bestaaende 

 af Dahllitkrystaller. Derpaa følger en meget uregelmæssig formet, for 

 største Delen sort Masse, i hvilken ses en Del langstrakte, hvide Kry- 

 staller; disse sidste bestaar af Natrolit, som i enkelte Tilfælde viser 

 sig at være afsat umiddelbart paa de nævnte Dahllitkrystaller; Mellem- 

 rummene mellem Natrolitkrystallerne er saa senere udfyldt med den 

 sorte Masse, der viser sig at bestaa af uren, amorf Dahllit. Ovenpaa 

 denne følger saa Dahllitens Hovedmasse, der som sædvanhg er af agat- 

 lignende Struktur, og i det alleryderste Lag af Skorpen, udenfor det 

 paa Figuren afbildede Parti, findes igen et tyndt Lag Dahllitkrystaller.. 

 Den samlede Rækkefølge er altsaa: 



1. Natrolit. 



2. Amorf Dahllit. 



3. Natrolit. 



4. Krystalliseret Dahllit. 



5. Natrolit i lange Krystaller. 



6. Amorf Dahllit. 



7. Agatlignende Dahlht. 



8. Krystalliseret Dahllit. 



Denne Veksellejring af de to Mineraler er højst ejendommelig i 

 Betragtning af, at de, med Undtagelse af Ilten, saa at sige ikke har 

 en eneste Bestanddel fælles. 



Fysiske Egenskaber. Som i foregaaende Afsnit omtalt, forekommer 

 Dahinten under tre væsentlig forskellige Former, nemlig som Kry- 

 staller, som agatagtige og som amorfe Lag. 



Krystallerne er altid meget smaa, højest ^'з mm i Tværmaal; de 

 er heksagonale tavleformede, udelukkende begrænsede af {OOOl} og 

 {lOlO}; Fladerne kan være ret blanke, men er altid ufuldkomment 

 plane, mere eller mindre facetterede, saa at de kun giver meget daar- 

 lige Reflekser i Goniometeret. Farven er hvidlig eller graalig; i enkelte 

 Tilfælde er Krystallerne graa i det Indre og overtrukne med en hvid 

 Skorpe. Paa Grund af Krystallernes Lidenhed er Vægtfylden ikke be- 

 stemt. Lysbrydningen er bestemt ved Immersionsmetoden ved Hjælp 

 af Thoulet's Vædske ; den er i forskellige Tilfælde fundet at være 1,619, 

 1,623, 1,626 og 1,627, altsaa udpræget mindre end hos Apatit. Dob- 



