In 
VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 1 
skildring af lifvet i hafvet vid denna kust. Jämförelsevis få 
och enligt regeln småväxta algarter, mestadels Florideer, trif- 
vas jämte Corallineerna, och äfven om de, såsom stundom 
händer, uppträda i större individmassor, är det dock Coralli- 
neerna som bestämma vegetationens allmänna drag. Äro dessa 
busklika Lithothamnier, så är den individmängd, i hvilken de 
förekomma, mycket stor. Vid draggning med bottenskrapor 
komma dessa ofta upp öfverfulla. 
Om också, såsom ofvan anförts, den litorala algvegeta- 
tionen i Norska polarhafvet kan karakteriseras såsom en vege- 
tation af Fucaceer, så bör dock märkas, att denna icke är till 
sin sammansättning likformig utefter hela kuststräckan. Dels 
äro nämligen de element, af hvilka den sammansättes, ej öfver- 
allt de samma, dels ingå samma arter i större mängd på som- 
liga trakter än på andra, och dels samt framförallt är den 
massa, i hvilken Fucaceer uppträda i förhållande till andra arter, 
i väsentlig grad olika på olika delar af det ifrågavarande 
området. I södra delen af detta haf tar, utom arter af släg- 
tena Fucus, Pelvetia, Ozothallia, äfven Himanthalia lorea del i 
Fucacéformationens bildning, i norra delen, vid Finmarks- 
kusten saknas den; Fucus edentatus uppträder vid Nordlanden 
i mindre individmängd än vid Finmarkskusten, der den öfver 
vida sträckor är den allmännaste at alla Fucaceerna. På vissa 
områden af litoralregionen är vegetation bestämdt präglad af 
Fucaceer, på andra åter hafva dessa så starkt trädt tillbaka för 
andra algarter, att fråga kan uppstå, om dessa vegetations- 
afdelningar skola kunna inbegripas under Fucacéformationen. 
eder åtminstone öfver någon större rymd, förekomma 
Fucaceerna fullkomligt oblandade. På dem eller på klipporna 
och stenarne jämte dem finnas åtskilliga andra arter, af hvilka 
till och med somliga förekomma i stor individmängd, ehuru 
de dock aldrig kunna utöfva något väsentligt inflytande på 
vegetationens allmänna utseende. Bland dessa synas mig föl- 
jande förtjenta att framhållas: Rhodomela lWycopodioides, Poly- 
siphonia fastigiata, Rhodymenia palmata, Delesseria alata, Ptilota 
elegans, Elaclhista fucicola, Spongomorpha arcta och Cladophora 
rupestris. De delar af litoralregionen, der Fucaceerna mera 
trädt tillbaka, äro -bevuxna med en mycket brokig vegeta- 
tion. I allmänhet är blandningen af arter sådan, att det 
näppeligen låter säga sig, om någon eller några vissa ar- 
ter äro de förherskande. : Förnekas kan det dock icke, att 
en antydan till differientiering här och der gör sig gällande, 
i det på somliga ställen Florideer, på andra åter gröna alger 
