20 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALG FLORA. 
af 10—20 famnar på grus- och småstensbotten. På förra stäl- 
let bildades den af följande arter: Odonthalia dentata, Polysi- 
phonia arctica, Delesseria sinuosa, Rhodophyllis dichotoma, Euthora 
cristata, Ptilota pectinata och Pt. plumosa, Porplyra abyssicola. Fler- 
talet af dessa arter voro också vanliga vid Maasö, men här 
hade sällat sig till dem en mycket storväxt, bredbladig Lami- 
naria, mycket erinrande om den i Grönlandshafvet och Mur- 
manska hafvet allmänna L. Agardhii. Samma växt har Kleen 
funnit vid Nordlanden — af honom identifierad med L. Agardhii 
— och angifvit, att den förekommer på mycket djupt vatten. 
Denna omständighet i förening med denne algologs skildring 
af djupvattensvegetationen i södra delen af Norska polarhafvet 
ger mig anledning att antaga, att denna vegetationsafdelning, 
som jag skulle vilja benämna den arktiska algformationen, före- 
kommer äfven här, om ock till sin sammansättning något för- 
ändrad. ! 
En vegetationsafdelning, som synes stå temligen fristående 
och bilda ett väl sammanslutet helt, är den flerestädes i Is- 
hafvet funna formation, som jag efter den förherskande arten 
kallat Lithoderma-formationen.?> Den uppträder på grus- och 
småstensbotten på 5—15 famnars djup. Lithoderma fatiscens 
bekläder med en tunn krusta hvarje sten. Karakteristiska 
arter äro dessutom: Phyllophora interrupta, Rhodochorton Rothii, 
Laminaria solidungula, Spongomorpha arcta och Chaetomorpha me- 
lagoniwm.  RBikast utvecklad är den känd från Spetsbergens 
nord- och nordvest-kust i Smeerenbergbay, vid Fairhaven, i 
Treurenbergbay, och från Novaja Semljas vestkust i vestra 
mynningen af Matotschkin Schar. På alla dessa ställen ut- 
gjorde den arktiska Laminaria solidungula dess största pryd- 
nad. Antydan till samma formation träffades också under 
Vega-färden i östra delen af Kariska hafvet, Lat. N.: 76? 8' Long. 
0. 90225". Djupet var här 15 famnar. Bottnen bildades af 
större och smärre stenar, öfverklädda med Lithoderma och en 
eller annan krusta af Iithothanmion foecundum. Phyllophora in- 
terrupta var torftig och sparsam. 
Möjligen gifves det i Ishafvet ännu en eller annan vege- 
tationsafdelning förtjent att särskildt framhållas. Derpå hän- 
tyda de stora massor af alger tillhörande en eller några få 
arter, som här och der funnits betäcka betydliga delar af den 
sublitorala regionen. På de ställen, der de anträffats, hafva 
1 Jfr Kleen, Nordl. Alg., sid. 9: 
2? Jfr Kjellman, Algenv. Murm. Meer., sid. 66. 
