VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 21 
de med säkerhet icke ursprungligen vuxit, utan förts dit från 
andra håll. Möjligt är, att dessa arter förekomma äfven vid- 
vuxna i stor myckenhet på ett eller annat håll; att så är kän- 
ner man dock icke. Hittills hafva de alltid funnits spridt vä- 
xande, i ringa mängd individ på samma trakt. Bland dem 
bör särskildt framhållas Phyllophora interrupta, hvilken man 
vanligen möter inom Laminarié-formationen och i något större 
mängd, ehuru dock äfven här temligen fåtalig, inom Lithoderma- 
formationen. I mycket stora, löst på bottnen liggande massor 
är den deremot funnen på åtskilliga ställen vid Spetsbergens 
kust och på ett ställe i östra delen af Kariska hafvet, i Akti- 
nia-viken. I Spetsb. Thall. I sid. 22 har jag meddelat föl- 
jande härom: »I allmänhet förekommer den sparsamt längs 
Spetsbergens hela vestra och norra kust vidvuxen snäckskal 
och smärre stenar, på 5—15 famnars djup. På vissa ställen 
åter träffas den i stora massor liggande lös på bottnen. På 
södra sidan af Fairhaven utmynnade en liten glacier, utanför 
hvilken bottnen bildades af lera. Djupet uppgick till 12—15 
famnar. Här förekom denna art i så stor mängd, att på en 
kort stund flere tunnor af den upphämtades med bottenskra- 
pan. Hundratals af de här tagna exemplaren undersöktes; 
hos intet observerades något vidfästningsorgan. Hos alla visade 
sig bålens nedre del stadd i upplösningstillstånd. De öfre de 
larne voro deremot fullt friska och några individ voro t. o. m. 
försedda med nemathecier. Till färg och konsistens afveko 
dock dessa exemplar från dem, hvilka såväl omkring Fairhaven 
som annorstädes träffades vidvuxria. Bålen var tunnare, ur- 
blekt, starkt stötande i grönt.> J. G. Agardh säger om samma 
växt: »Denna art, af hvilken under föregående expeditioner 
endast några få exemplar blifvit funna, har under den sista 
blifvit påträffad dels i »Green Harbour», dels i »Liefdebay» 
och här i stor mängd förekommande på 5—10 famnars djup 
tillhopa med Delesseria sinuosa och Halymenia rosacea. Många 
af de hemförda exemplaren syntes med sin nedre del vara i 
ett upplösningstillstånd, under det den öfre var fullkomligt 
frisk. Endast några få funnos med rot, fastsittande vid min- 
dre stenar. Dessa förhållanden torde antyda, att exemplaren 
legat lösa och småningom blifvit förda till den lokal der de 
i stor mängd funnits samlade; att de här fortlefva, småningom 
ruttnande bort med sin nedre del, under det den öfre genom 
nya prolifikationer alltjämt tillväxer. Man känner, att äfven 
andra alger (Sargassum bacciferum) kunna under längre tid ut- 
