26 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
delen af den sublitorala i större delen af Ishafvet till väsent- 
lig del betingas af denna isens förderfliga inverkan. A priori 
har den kände algologen Dickie kommit till samma åsigt. 
Han säger i redogörelsen för en samling alger, hopbragt i Ame- 
rikanska Ishafvet under en af de engelska polarexpeditionerna: 
»'The number of litoral species in such regions must be few 
or in many places altogether absent; the continual abrading 
influence of bergs and pack-ice would effectually prevent their 
growth.1 Den olikhet i vegetationens fördelning på de olika 
bottenområdena, hvilken framträder i olika delar af Ishafvet, 
skulle alltså till väsentlig grad stå i' samband med en olik- 
het i isförhållandena, så att under föröfrigt lika förhållanden 
en jämnare fördelning af vegetationen på den sublitorala och 
litorala regionen skulle råda, ju gynsammare isförhållandena 
äro. Med hänsyn till isbildning och isdrift ställer sig af Is- 
hafvets delar det Norska polarhafvet gynsammast. Is-istörre 
mängd bildas här aldrig, och polarisen nedtränger icke i det- 
samma. I Hvita hafvet bildas under vintern is, under som- 
maren är dock vattnet isfritt. Inom öfriga delar af Ishafvet 
torde isförhållandena kunna anses i det stora hela något så när 
lika. I östra delen af Grönlandshafvet utmed Spetsbergens vest- 
kust, i östra delen af Murmanska hafvet samt östra delen af Baf- 
finsbay äro isförhållandena sommartiden relativt gynsamma, 
i de båda förstnämnda hafssträckorna i följd af golfströmmen, 
vid Grönlands vestkust, i det s. k. Nordgrönland, i följd af den 
afiänkning mot vester isströmmen får sedan den böjt om Kap Fa- 
rewell. Dock torde väl äfven här knappast något år hafvet ens 
under sommartiden vara fritt från is, om också icke denna 
är så tät och i så stora massor sluten intill kusterna, att dessa 
icke hvarje år äro tillgängliga. De senare årens polarfärder 
hafva visat, att hafvet längs Novaja Semljas ostkust och Sibi- 
riens nordkust är rikt på is, om ock denna längs kusterna är 
mindre grof och mera fördelad, detta särskildt utanför myn- 
ningen af de stora sibiriska floderna, der under sommarmå- 
naderna polarisens hufvudmassa genom mot öster gående ström- 
sättningar hålles från land och kustisen fördelas eller smältes.” 
Svårare äro isförhållandena norr och öster om Spetsbergen 
och i Amerikanska Ishafvet, der engelska polarfarare endast 
bit för bit under en oaflåtlig, hårdnackad strid mot isen kun- 
nat utföra sitt storartade upptäcktsverk. Den i följd afis mest 
1 Dickie, Alg. Sutherl. II, sid. CC. 
> Jfr Nordenskiöld, Vega-exp. I, sid. 23, 154, 155. 
