32 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
och i Koljutschin-fjordens mynning var bottnen god, på ett, 
nämligen Aktinia-viken temligen god. I Amerikanska Ishaf- 
vet, åtminstone den del af detta, i hvilket arkipelagen ligger, 
torde bottnen närmast likna den vid Spetsbergens kuster. Ur- 
berg finnas, men af jämförelsevis ringa utsträckning. Berg- 
grunden utgöres dock öfvervägande af lagrade bergarter, kalk 
och sandsten, tillhörande silur- och kolperioden.! 
Att så stora sträckor af Ishafvet sakna algväxtlighet, att 
isynnerhet i östra Kariska hafvet och Sibiriska Ishafvet alger 
blifvit funna på så obetydliga områden, och att öfver hufvud 
vegetationen i större delen af Ishafvet är individfattig anser 
jag bero till väsentlig del på bottnens ofördelaktiga bygnad. 
Hafvets salthalt. En annan omständighet, som också säker- 
ligen bidrager till den utomordentliga algfattigdomen i östra 
delen af Kariska och större delen af Sibiriska Ishafvet, är vatt- 
nets ringa salthalt i följd af den mängd sött vatten, som nedföres 
af de stora sibiriska floderna och drifves i ostlig riktning längs 
efter kusterna. Beträffande de hydrografiska förhållandena i 
dessa haf tillåter jag mig att anföra hvad Nordenskiöld, 
som gjort detta ämne till föremål för särskilda studier, härom 
meddelar. Om hafvet mellan Jenisej-flodens mynning och 
Ny-Sibiriska öarna säger han: »Om djupet uppgår till minst 
30 meter; vexlar temperaturen på bottnen mellan — 1,0 och 
17,4 C. Vattnets tyngd uppgår derstädes till 1,026 å 1,027, mot- 
svarande en salthalt föga mindre än vattnets i den Atlantiska 
oceanen. Vid ytan deremot har temperaturen varit ytterst vex- 
lande. Så t. ex. + 107 i Dicksons hamn, + 5,4 något söder om 
Tajmyrsundet, + 07,8 inne bland drifis strax utanför samma 
sund, + 3,0 utanför Tajmyrviken, + 071 vid kap Tschelju- 
skin, + 4”,o utanför Chatangabay, —+ 19,2 till +5?,s mellan 
Chatanga och Lena. Ytvattnets tyngd har under denna tid 
i en bred ränna utefter kusten aldrig öfverstigit 1,023, oftast 
endast uppgått till 1,01 eller derunder. Det sistnämnda talet 
motsvarar en blandning af ungefär en del hafsvatten med två 
delar flodvatten. Dessa tal bevisa ovedersägligen, att en varm 
och föga salt ytström från Obs och Jenisejs mynningar fram- 
går först längs med kusten mot nordost och sedermera under 
inflytande af jordens rotation vidare mot öster. Andra lik- 
artade strömmar åstadkommas genom Chatanga, Anabar, Ole- 
nek, Lena, Jana, Indigirka och Kolyma»> ....? Om hafvet öster 
om Ny-Sibiriska öarne yttras: »Härifrån var hafvet längre 
1 Haugthton, Fox-Exp. App. 4. 
2 Nordenskiöld, Vega-exp. 1, sid. 23. 
