VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 61 
Lithophyllum arcticum, 
Delesseria rostrata, 
» corymbosa, 
Hemescharia polygyna, 
Kallymenia Pennyi, 
> rosacea, 
Phyllophora interrupta, 
Rhodochorton spinulosum, 
» intermedium, 
» spetsbergense, 
Diploderma miniatum, 
Scaphospora arctica, 
Alaria grandifolia? 
> dolichorhachis, 
elliptica, 
» — oblonga, 
Laminaria atrofulva, 
» nigripes, 
Scytosiphon attenuatus, 
Phloeospora pumila, 
Dictyosiphon corymbosus, 
> hispidus, 
Cheetophora maritima, 
Monostroma leptodermum, 
Rhizoclonium pachydermum, 
Ulothrix discifera, 
Chetomorpha Wormskioldii, 
Characium marinum, 
Chlorochytrium inclusum, 
Rivularia microscopica, 
Dessa tillhöra 15 olika familjer och 22 olika slägten. 
Redan denna starka endemism häntyder på, att den rent 
arktiska hafsalgfloran i motsats till den arktiska fanerogam- 
floran icke är en invandrad flora, utan att dess utvecklings- 
centrum måste förläggas till sjelfva det isrika Ishafvet. Andra 
omständigheter framtvinga samma slutsats, på samma gång 
de ange, att den nutida rent glaciala hafsfloran måste hafva 
haft en vidsträcktare utbredning mot söder förr än nu. Hit 
leder, såsom mig synes, en jämförelse mellan Ishafsfloran och 
floran i norra Atlanten och norra Stilla oceanen. 
Ishafvet, taget i vidsträckt bemärkelse, äger såsom: tabel- 
len 1 utvisar ett betydligt antal arter gemensamma med norra 
Atlantiska oceanen. 
