VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 65 
här en nordlig utbredning och tillhöra uteslutande eller före- 
trädesvis områdets arktiska del. 
De äfven 1 Ishafvets nordligaste delar allmänna arterna 
Delesseria sinuosa, Dichloria wviridis, Desmarestia aculeata, Cheto- 
morpha melagonium finnas visserligen ännu söder om England, 
men synas här vara sällsynta eller mycket sällsynta. Så är 
åtminstone enligt Le Jolis uppgifter fallet med dem vid Cher- 
bourg. ! Möjligen är förhållandet detsamma med ännu åt- 
skilliga arter, men någon högre grad af visshet kan för när- 
varande ej vinnas härom, emedan de uppgifter som föreligga 
om algernas utbredning söder om kanalen äro sparsamma och 
sväfvande. 
Ett annat skäl, som synes mig tala för uppfattningen af 
Ishafvet såsom ett sjelfständigt utvecklingscentrum, lemnar 
det faktum, att i Ishafvet och t. o. m. i de delar häraf, som 
ligga norr om Atlanten, en del arter finnas, hvilka saknas i 
Atlantiska oceanen, men deremot förekomma i norra delen af 
Stilla oceanen. Sådana äro: 
Delesseria Beerii, 
Petrocelis Middendorffi, 
Rhodymenia pertusa, 
Sarcophyllis arctica, 
Antithamnion boreale, 
Laminaria cuneifolia? 
» fissilis, 
> solidungula, 
Elachista lubrica. 4 
Den förstnämnda af dessa är, såsom af den förut lemnade 
tabellen öfver arternas utbredning framgår, känd från Grönlands- 
hafvet, från Hvita och Murmanska hafven. I Grönlandshafvet 
går den upp till Spetsbergens nordkust,” ehuru den här synes 
vara sällsynt, i östra Murmanska hafvet är den allmännare 
och yppigt utvecklad,? i Hvita hafvet och den tillgränsande 
delen af vestra Murmanska hafvet en bland de allmännaste 
algerna. ? Utom Ishafvets gräns är den endast med säkerhet 
känd från Ochotska hafvet. En uppgifven fyndort är också 
Kamtschatka. > Antager man Stilla oceanen såsom artens ut- 
vecklingscentrum, blir dess förekomst norr om Atlantens myn- 
1 Jfr Le Jolis, Liste Alg. Cherb. 
2? Kjellman, Spetsb. Thall. I, sid. 12. 
3 Kjellman, Algenv. Murm. Meer., sid, 13. 
+ Gobi, Algenfl. Weiss. Meer., sid. 11. 
5 Jfr Ruprecht, Alg. Ochot. sid. 239 och följ. 
RK 
Ba IUI. 2 
