« 
102 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
: : = = 
. 3 | Skandi- New-Eng-| Storbri- |Floran vid 
Arktiska Norska Is- é | RR | A 
FÖRA | naviens lands | tanniens | Cher- 
floran. nafsfloran.| FR ÅnRa fora bourg.4 
| INGET 
Floride2& utgöra af hela 
| | | 
BILAN TRLOD ccs. sons oo önn SW 2 | 41 B| 42 Pl 43 Bl 49 Pl46 K 
IRNNNIGOD 16scegisc sas äns sön 37 | 35 B| 35 Bl 25 | 25 $|28 
| Chlorophyllophycege ...| 21 61 21 | 19 H|18 B| 17 B|13 KH? 
På Notschineerna vill jag för tillfället ej ingå närmare. 
Hafsarterna äro ännu alltför litet studerade, och inom ingen 
grupp är artuppfattningen så sväfvande som inom denna. 
Nära en tredjedel af Fucoideerna tillhöra samma familj, 
Laminariacee, som är den artrikaste af alla den arktiska flo- 
rans familjer, 20 arter, deraf 1 art Chorda. I den Skandinavi- 
ska floran äger den med säkerhet icke mer än 10 arter, af 
dessa 3 arter Chorda, vid Englands kuster endast 7, vid Cher- 
bourg 5, på bägge de senare områdena en art Chorda deri in- 
begripen. Vid Amerikas nordostkust äro Laminarieerna tal- 
rikare. Huru stort deras artantal här är, kan dock för till- 
fället ej med säkerhet afgöras. De torde dock ej uppgå till - 
mer än hälften af de arktiska. 
Familjernas artantal i medium är inom den arktiska flo- 
ran något mindre än inom den skandinaviska. I den förra 
kommer ungefär 5,1 art på hvarje familj, inom den senare 
6,1. Dock äger den skandinaviska floran jämförelsevis flere 
(38 4) familjer med endast en art än den arktiska, (omkring 
26 2). Af den arktiska florans 34 familjer äro 2 monotypiska, 
af den skandinaviska florans 47 familjer endast 3. De öfriga 
i Skandinaviens flora af endast en art representerade famil- 
jerna äro längre söderut artrikare och kunna derför antagas 
som söderifrån inkomna inom det skandinaviska florområdet. 
Tabellen IV utvisar, att flertalet (54) af den arktiska 
1 Jfr Enum. Plant. Scand. 
> Jfr Farlow, New-Engl. Alg., sid. 184. 
3 Jfr Harvey, Phyc. Brit. 
t Jfr Le Jolis, List. Alg. Cherb. 
5 Dessa tal kunna naturligtvis endast tillmätas ett relativt värde, då 
jag här hållit mig till uppgifterna i de nämnda arbetena utan att taga hän- 
syn hvarken till olikheter i artbegränsningen eller till den förändring de 
anförda talen undergått genom arter, som tillkommit sedan de citerade ar- 
betena offentliggjordes. Dock är helt visst, detta oafsedt, förhållandet mellan 
de ifrågavarande algserierna inom de olika områdena i hufvudsak riktigt 
uttryckt genom de anförda siffrorna, då en reduktion eller tillökning bör 
kunna antagas träffa dem i relativt lika hög grad. 
