VEG A-EXPBEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 107 
ligen att anse såsom en från denna utgrenad art, en annan, 
D. Montagnei, närmast förvandt med och svagt skild från den 
atlantiska D. alata, hvars stamform den möjligen är, och den 
tredje D. rostrata, habituelt mest lik Delesseria Beri, men till 
sin anatomiska bygnad mera öfverensstämmande med D. alata 
eller D. Montagnei, från hvilken senare den skulle kunna tän- 
kas hafva utgått. 
Den allmänna slutsats, till hvilken min undersökning af 
algfloran i Norra Ishafvet, fattadt i vidsträckt bemärkelse, ledt. 
skulle alltså i korthet innebära, att denna del af verldshafvet 
omfattar tvänne utvecklingshistoriskt skilda florområden, ett 
atlantiskt vid Norges ishafskust och ett arktiskt, intagande 
det öfriga Ishafvet, och att i olika delår af det arktiska om- 
rådet en i viss grad sjelfständig utveckling ägt rum, som sär- 
skildt fått sitt uttryck i Laminarieernas fördelning, i följd 
hvaraf florområdet kan indelas i trenne provinser: Spetsbergs- 
provinsen, den sibiriska och den amerikanska provinsen. 
De arktiska hafsalgernas lefnadsförhållanden. 
Vid Sveriges vestra kust är algvegetationens sammansätt- 
ning 1 anmärkningsvärd grad vexlande under olika årstider. 
Jämte en mängd arter, som finnas och äro stadda i utveckling året 
om, såväl sommar som vinter, gifves det ett ej obetydligt antal 
arter, som konstant förekomma under en bestämd period, men 
hvilka man under öfriga delar af året saknar. Å andra sidan gif- 
ves det arter, hvilka visserligen finnas under hela året, men 
blott under en del häraf äro stadda i utveckling. Somliga arter, 
tillhörande dessa båda kategorier, förekomma eller äro stadda 
i utveckling under den varmare delen af året, våren och som- 
maren, andra under den kallare, senhösten och vintern, som- 
liga tillhöra litoralregionen, andra deremot de djupare delarne 
af hafvet. Till dessa förhållanden, som jag här endast kan 
antyda, hoppas jag kunna inom kort återkomma och närmare 
få redogöra för i en särskild uppsats. 
Dessa förhållanden ange emellertid, att bland de skandi- 
naviska arterna finnas sådana, som under de yttre förhållan- 
den, hvilka råda i hafvet vid svenska vestra kusten, icke be- 
höfva ens ett helt år för att fullända sin utveckling från spor 
till spor eller, om de äro fleråriga, för att utföra de lifsfunk- 
tioner, Hvilkar hafva individens och artens bibehållande till 
mål. De yttre förhållandena äro alltså här sådana, att ett- 
