118 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
centriska och radiära rader anordnade celler, af hvilka de 
inre synas längre, rektangulära, de yttre kortare, nästan qva- 
dratiska. I lagret närmast centralkärnan äro de mindre regel- 
bundna och i de yttersta lagren är skilnaden i längd föga 
märkbar. Ett slipsnitt parallelt med en grens längdaxel (fig. 
13 och 16) anger, att grenarna bildas af öfver hvarandra, i all- 
mänhet tydligt från hvarandra begränsade, ganska regelbundna 
skålformiga väfnadslager, hvilkas celler visa en anordning i 
solfjäderformigt förlöpande rader. De nedre, inre cellerna 
i hvarje af dessa lager äro i optiskt längdsnitt rektangulära, på 
sin höjd 20 p. långa, de öfre qvadratiska, stundom mer tjock- 
väggiga än de andra, liksom dessa 5—8 p. i diameter. 
Fortplantningsorgan. Sporocarpier okända. Sporangiecon- 
ceptaklerna intaga en oftast temligen skarpt begränsad zon 
nedanför grenspetsarna och förekomma enligt regeln i stor 
mängd, bildande hvad man skulle kunna kalla en sorus (fig. 11). 
Derför växtens artnamn. De äro alltid ytliga, inväxa eller 
öfverväxas icke, så att spår af gamla dylika organ aldrig synas 
i det inre af bålen, (jfr fig. 12—13), hvilket synbarligen hos 
denna art, liksom hos åtskilliga andra, med hvilka den synes 
bilda en väl begränsad grupp, beror derpå, att bålens för- 
tjockningsmeristem ligger under konceptaklernas basalyta. 
De äro till omkretsen cirkelrunda, alltid mycket obetydligt 
utstående, små, knappt synbara med obeväpnadt öga. Taket 
är svagt konvext, genomdraget af talrika, i genomskärning 5—06 
kantiga, slemfylda kanaler, hvilkas mynningsceller äro till for- 
men något olika takets öfriga kortikalceller (fig. 18). Sporan- 
gierna äro 4-sporiga, aflånga eller klubblika, till storleken nå- 
got vexlande, men i allmänhet, sedan sporbildningen inledts, 
omkring 95 p. långa och 20 u. tjocka (fig. 19). 
Anmärkning om artens förhållande till andra beskrifna arter. 
Den här såsom ny beskrifna L. soriferum är bland förut kända ar- 
ter närmast beslägtad med L. fasciculatum Tam. Med denna, som 
i dess nutida tolkning antagligen omfattar flere specifikt skilda 
former, anser jag mig dock icke kunna identifiera den. Lamark's 
beskrifning af L. fasciculatwm (Hist. Anim., 2, sid. 203) är mycket 
knapphändig. I den ingår dock en karakter, som icke passar in 
på min art nämligen: »ramis... apice incrassatis, obtusis». Den 
växt, hvilken Harvey (Phyc. Brit. tafl. 74) afbildar och beskrif- 
ver under namn Melobesia fasciculata, citerande såsom syno- 
nym Lamark's Millepora fasciculata, är synbarligen skild från 
den här ifrågavarande, såsom en jemförelse mellan Harvey's 
och mina figurer lätt visar. Melobesia fasciculata Harvey skiljer 
