124 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
förlöpande åsar. Den är tätt sluten till sitt underlag. Den 
förstorar sin yta genom marginal tillväxt och tilltar på samma 
gång betydligt i tjocklek från centrum utåt. Äro de föremål, 
på hvilka växten grott, af mindre storlek — till ungefär 10 
cm. i diameter — omslutas de fullständigt af krustan, äro 
de större endast delvis. Redan då krustan uppnått en ringa 
tjocklek, 2—3 mm., utvecklar den mer eller mindre tätt stå- 
ende korta, koniska eller vårtlika, enkla utskott, på hvilka 
liksom på basallagret sporangiekonceptakler istor mängd upp- 
komma (tafl. 3, fig. 1 och 2). Gamla exemplar äro till formen 
olika allt efter formen på det föremål, de omsluta. Oftast 
närma de sig dock klotformen (tafl. 2, fig. 1 och 2) eller half- 
klotformen och hafva betydlig storlek och tyngd. Ofta håller 
en dylik boll 15—20 cm. i diameter. På sin undre mot bott- 
nen vända sida äro dylika individ ofta försedda med en större 
öppning, genom RER det ursprungligen omslutna före- 
målet utfallit (tafl. 2, fig. 2). Den krustlika basaldelens tjock- 
lek är 1 olika delar samma utvuxna exemplar mycket olika, 
än blott 0,5 än 1—2 cm. (tafl. 3, fig. 3). 
Basalkrustan utgår ofta i grofva, till omkrets, tjocklek och 
höjd vexlande utskott eller lober, hvilka liksom krustan för- 
öfrigt bära glesa, regelbundna, raka, enkla, kägelformiga, trub- 
biga eller cylindriskt kägelformiga utskott eller grenar, än 
mycket låga, vårtlika, än högre, 7—8 mm. långa, vid basen 
ända till 5 mm. i diameter. Äldre exemplar hafva en grå- 
aktig färg med svag dragning åt rosenrödt. Ytan är aldrig 
slät utan fint skroflig. Äldre exemplars krustlika del är ge- 
nomdragen af talrika gröfre och finare gångar, bildade af ma- 
skar och rik på håligheter, bildade af borrmusslor. 
Bålens bygnad. I brottet är växten hvit med insprängda 
gulbrunaktiga små fläckar. På slipsnitt visa sig dessa senare 
utgöras af invuxna sporangiekonceptakler. Dylika finnas hela 
bålen igenom, såväl i grenarna som i basalkrustan, på vissa 
ställen mycket tätt sittande. Dessa förhållanden tyda derpå, 
att bålens förtjockningsmeristen är ytligt, sträckande sig öfver 
konceptaklernas tak. Med hänsyn till bygnaden öfverens- 
stämmer denna art i. .hufvuddragen med L. soriferum. Dock 
äro på ett snitt, parallelt med en grens längdaxel, de skålfor- 
miga väfnadslagren mindre skarpt utpräglade, Detta kommer 
sig dels deraf, att lagringen störes af de invuxna konceptak- 
lerna, dels deraf, att de inre cellerna i hvarje dylikt lager äro 
mindre olika de yttre till storlek, än fallet hos denna art 
(fig. 6, 9, tafl. 3). Cellrummens hörn äro afrundade, deras väg- 
