134 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
som jag känner, visar denna den största öfverensstämmelsen 
med Lithophylluwm incrustans Phil. Aresch. Jfr Solms-Lau- 
bach, Corall. Monogr. sid. 16. Från denna är den dock vä- 
sentligen skild genom sin struktur. 
Lefnadsförhållanden. Den bekläder till stor utsträckning 
klipphällar i öfre delen af den sublitorala regionen och stenar 
samt Lithothamnier på denna regions nedre del. Jag har fun- 
nit den t. o. m. på ett djup af 15 famnar på stenbotten. Den 
synes föredraga skyddade ställen. Hvilken tid, den har mogna 
sporer, känner jag icke. De exemplar, jag undersökt, voro in- 
samlade i slutet af juni och under slutet af juli månad. 
Utbredning. Hittills känd endast från polarhafvets ark- 
tiska florområde. Dess nordligaste fyndort är Karmakulbay 
vid Novaja Semljas vestkust, omkring 72” 30' N. Lat. 
Fyndorter: Murmanska hafvet: i Karmakulbay och Kostin 
Shar vid vestkusten af Novaja Semlja, på begge ställen rätt 
ymnig, om också lokal. 
LITHOTHAMNION POLYMORPHUM (L.) Åresch. 
in J. G. Ag. Spec. Alg. 2, p. 524; Millepora polymorpha L. Syst. Nat. 
p. 1285; ex parte. . 
Deser. Lithothamnion polymorphum Solms-Laubach, Corall. Monogr. p. 
16—17, sub Lithophyllo incerustante. 
Pig. > , Hauck, Meeresalg. t. 1, fig. 4. 
Exsicc. > ? Aresch. Alg. Scand. exsice. N:o 302. 
Syn. TLithothamnion polymorphum Kleen, Nordl. Alg. p. 11, non 
Aresch. Obs. Phyc. 3, p. 5. quoad plantam Spetsbergensem, nec 
Kjellm. Algenv. Murm. Meer. p. 8, Kariska hafvets algv. p. 15. 
Melobesia polymorpha Croall, FI. Disc. p. 459. 
» » > Dickie, Alg. Sutherl. I, p. 142; 2, p. 192.(2) 
Anmärkning vid synonymiken. Det har i allmänhet varit 
vanligt att låta all eller nästan all krustlik Lithothamnion 
bilda en enda art, L. polymorpluun. Jag har också gjort mig 
skyldig till detta fel. Sedan jag nu kunnat mera genomgående 
undersöka en större mängd exemplar från olika haf, är jag 
dock fullkomligt öfvertygad om, att detta förfaringssätt är 
oriktigt och att det bland sådan Lithothamnion finnes flere, 
väl skilda och lätt karakteriserade arter. Jag har förut redo- 
gjort för några från Ishafvet och hoppas snart kunna bli i 
tillfälle att lemna meddelanden om de tre eller fyra arter, 
som förekomma vid Sveriges vestkust, men som af alla sven- 
ska algologer hänförts till samma art, L. polymorpluun. I följd 
af det behandlingssätt, dessa växter undergått, är det utan 
