” 
VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 143 
lycopodioides så skarpt skilda växt dock är så nära beslägtad 
med denna, att några bestämda gränser icke kunna dragas 
mellan dem. Dessutom måste jag å andra sidan inrymma, 
att, så onaturlig den af Gobi fordrade föreningen af Rh. lyco- 
podioides och Rh. subfusca i början kan förefalla, den dock har 
mycket stor sannolikhet för sig, om man tar i betraktande 
den mängd olikartade former, under hvilka Rh. lycopodioides 
uppträder, bland hvilka åtskilliga komma ytterligt nära Rh. 
subfusca (Woodw.) Ag. Härvid måste jag dock göra en be- 
stämd inskränkning. Det är genom J. E. Areschougs ut- 
märkta arbeten väl bekant för svenska algologer, att vid 
Sveriges vestra kust trenne Rhodomela-former finnas, den ena 
af nämnde algolog karakteriserad såsom forma extrateniensis 
et normalis, den andra forma intrateniensis, precedentis magnitu- 
dimnis et crassitiet, den tredje forma gracilis. Alla tre betraktar 
Areschoug såsom former. af Rhodomela subfusca (Woodw.) 
(Se Aresch. Obs. Phyc. 3, p. 6). Alla äro utdelade i präktiga 
exemplar i Alg. Scand. exsice. under N:o 57, 58, 303 Ser. 2 och ' 
N:o 54 Ser. 1. Lefvande exemplar af de två första af dessa 
har jag haft tillfälle att noggrannare undersöka i olika utveck- 
lingsstadier och under olika tider på året och funnit dem af- 
vika från hvarandra så väsentligt till habitus, morfologisk 
utbildning, anatomisk bygnad och med hänsyn till biologiska 
förhållanden, att jag måste hålla dem för skilda arter, om 
öfverhufvud några Rhodomela-arter skola urskiljas. Af dessa 
kan endast den ena anses vara närmare beslägtad med Rh. 
lycopodioides; den andra är helt säkert skarpt skild från denna. 
För att närmare kunna ingå härpå, anser jag mig redan här 
böra lemna en karakteristik af dessa båda svenska Rhodomela- 
arter, ehuru detta strängt taget icke tillhör det ämne, som 
det närmast gäller att här behandla. Jag vill göra början 
med den nämnda forma intratemensis. Så vidt jag kunnat finna, är 
den icke igenkänneligt beskrifven eller afbildad under något 
särskildt namn. Jag föreslår derför att kalla den Rh. virgata. 
ev 
RHODOMELA VIRGATA novum nomen. 
Tab. nostra. 7. Exsice. Aresch. Alg. Scand. exsicc. N:o 303. 
Beskrifning. Första årets vårplanta enligt exemplar från 
Bohuslän taget i midten af maj (fig. 1). 
Omkring 20 cm. hög, vid torkning med platt hufvud- 
stam och platta hufvudgrenar, ej svartnande, till färgen röd- 
brun. Vidfästningsorganet en callus radicalis. Bålen tydligt 
upprepadt racemöst förgrenad. En hufvudaxel är hela bålen 
