160 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
Fyndorter: Norska polarhafvet: Nordlanden, Tromsö amt vid 
Tromsö, Renö och Karlsö, Finnmarken vid Maasö, Gjesver, 
Öxfjord och Mageröns sydkust, allestädes allmän och ymnig. 
Grönlandshafvet : Spetsbergens kust (2). 
Baffinsbay: Grönlands vestkust. 
POLYSIPHONIA ÅRCTICA J. G. Ag. 
Spec. Alg. 2. p. 1034. 
Descr. Polysiphonia arctica J. G. Ag. 1. c. et Gobi, Algenfl. Weiss. Meer. p. 26. 
Exsice. > »  Kjellm. in Aresch. Alg. Scand. exsice. N:o 403, 
Syn. Conferva nigra R. Br. in Scoresby, Account. 1, App. 5 (2?) 
Hutchinsia badia Post et Rupr. Ill. Alg. p. II. Cfr. Gobi, I. c. p. 27. 
» stricta Lindbl. Bot. Not. p. 158. 
Polysiphonia arctica J. G. Ag. Spetsb. Alg. Progr, p. 3; Bidr. p. 11. 
> >» — Dickie, Alg. Cumberl. p. 288. 
» Eaten, List. p. 44. 
> 2.4 GODL INC, (PeO 
> >» Kjellm. Winteralgv. p. 64. Spetsb! Thall. 1, 
p. 9; Algenv. Murm.' Mceer. p. 11; Kariska 
hafvets Algv. p. 19. 
> stricta Zeller, Zweite d. Polarf, p. 85; fide spec. 
urceolata Croall, FI. Disc. p. 459 saltem ex parte. 
» > Wittr. in Heugl. Reise 3, p. 284; fide spec. 
Anmärkning vid synonymiken. Att för närvarande bestämdt 
afgöra, hvad R. Brown menade med sin i bibanget 5 till 
Scoresbys resa omnämnda Conferva nigra, torde icke vara möj- 
ligt. Emellertid synes det mig högst antagligt, att det är den 
vid Spetsbergens kust allmänna, vid torkning starkt svart- 
nande P. arctica. Af P. stricta Croall torde en del tillhöra P. 
aretica, den med 5 sifoner, en del, särskildt exemplaren från 
Egedesminde, åter P. urceolata. Mellan några andra arter 
än dessa har man högst sannolikt icke att välja. Jfr Kjellm. 
Spetsb. Thall. 1, sid 9 och Gobi, Algenfl. Weiss. Meer. sid 27. 
Lefnadsförhållanden. Förekommer så väl på öppen som 
skyddad kust, fäst dels på andra alger dels på sten inom 
den sublitorala regionen, merendels på dess öfre del, på 1—10 
famnars djup, stundom jemte åtskilliga djupvattens-former på 
dess undre del eller till och med öfverst i den elitorala regionen. 
Vid Norges Ishafskust har jag träffat den endast på den sub- 
litorala regionens nedre del, på 10—20 famnars djup tillsam- 
man med åtskilliga andra i Ishafvet allmänna och vidsträckt 
utbredda arter. Äfven i Hvita hafvet synes den oftast före- 
komma på djupare vatten, 10—12 famnar, stundom på mindre 
djup, 3—8 famnar, men äfven då tillsammans med åtskilliga 
