VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 163 
«of. protensa.J. G. Ag: 
Spec. Alg. 2, p. 1058. 
B gracilis nob. 
f. setacea, circa 10 cm. alta, fragilis, dilute violacea, fastigiato- 
ramosa. 
Syn. Conferva atrorubens Weg. F1. Lapp. p. 511; fide herb. 
Polysiphonia nigrescens Aresch. Phyc. Scand. p. 271. 
> J Dickie, Alg. Sutherl. 1, p. 142. 
> , Gobi, Algenfl. Weiss. Meer. p. 29. 
> > Nyl. et Seel. Herb. Fenn. Pp. 74. 
> a Kleen, Nordl. Alg. p. 13. 
Rhodomela gracilis D Ä SLI ARR RA 
Anmärkning vid synonymiken. Kleen upptar i sitt arbete 
om Nordlandens alger Rhodomela gracilis, funnen i en liten 
insjö med nästan sött vatten, kallad Kosmovandet. I hans 
samlingar finnes också en på denna lokal tagen växt, hvilken 
habituelt står Rhodomela gracilis Kätz mycket nära, och någon 
annan alg, som möjligen skulle kunna kallas Eh. gracilis, fin- 
nes icke. Denna växt, hvilken sålunda, efter allt hvad jag 
kan se, är just den, som Kleen menat med sin Eh. gracilis, 
är dock icke någon Rhodomela, utan en egendomlig form af 
Polysiphonia migrescens, hvilken står närmast J. G. Agardhs 
f. protensa, ehuru den rätt betydligt afviker från den. Jag har 
ofvan kallat den Rh. nigrescens f. protensa 3 gracilis. 
Lefnadsförhållanden. Artens vanliga form, f. pectinata, före- 
kommer vid Norges kust i klipphålor inom den litorala regi- 
onen, i Hvita hafvet på det sublitorala området ända ned till 
18 famnars djup, vanligen på sten- och grusbotten. Enligt 
Dickie skall växten i Baffinsbay vara upphemtad på 40—50 
famnars djup. Jfr ofvan sid 13. Den trifves såväl på öppen som 
skyddad kust och växer spridd. Vid Norges kust är den fun- 
nen med tetrasporangier i juli och augusti, i Hvita hafvet i 
midten af juli. Formen protensa B gracilis är, såsom ofvan 
nämndes, en brackvattensform. Den är känd endast 1 sterilt 
tillstånd. 
Utbredning. Arten tillhör visserligen polarhafvets såväl 
atlantiska som arktiska florområde, men har sitt maximum af 
freqvens inom det förra och ringa utbredning inom det senare. 
Den är säkerligen en söderifrån i det egentliga Ishafvet in- 
kommen alg. Dess nordligaste säkra förekomstort är Ryska 
Lappmarkskusten. Enligt Dickie är den i Baffinsbay funnen 
mycket högre mot norr, nämligen i Whale Sound under 77” 
N. Lat., men här uppkastad på stranden. Den andra fynd- 
