176 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
Syn. Delesseria sinuosa Kjellm. Vinteralgv. p. 64; Spetsb. Thall. 1, p. 
10; Algenv. Murm. Meer.-p. 12; Kariska haf- 
vets algv. p. 20. 
Kleen, Nordl. Alg. p. 14. 
, ) Nyl. et Seel. Herb. Fenn. p. 74. 
, » Post. et Rupr. Ill. Alg. p. II. 
2 Schrenk, Ural. Reise 2, p. 547. 
; Wittr. in Heugl. Reise 3, p. 284. 
Fucus Quercus Pall. Sib. Reise 3, p. 34.(?2) 
>» rubens Gunn. Fl. Norv. 2, p. 69. 
+» — sinuatus R. Br. in Scoresby, Account 1, App. 5. 
sinuosus Scoresby, Account 2, p. 131. 
; > 7. Wg. Fl. Lapp. p. 491. 
Phycodrys sinuosa Zeller, Zweite d. Polarf. 2, p. 86. 
Anmärkning rörande artens polarhafsformer. Delesseria sinuosa 
är en af polarhafvets vanligaste alger och uppträder under 
rätt många variationer, hvilka jag dock anser kunna ordnas 
under de tre ofvan anförda, sedan gammalt urskilda formerna. 
Jag har nämligen blifvit öfvertygad om, att den form, hvilken 
jag förr kallat f. angusta, "är att hänföra till f. lingulata Ag. Den 
vanligaste af dessa former är de äldre författarnes D. sinuosa. 
Den når i vissa delar af Ishafvet en betydlig storlek och är 
utan tvifvel att räkna bland detta hafs praktfullaste alger. 
Jag har sett exemplar, som voro mer än 30 cm. långa, med 
bladlika grenar af ända till 18 em. i längd och 3—4 cm. i bredd. 
Mindre vanlig är en form, som står närmast, ehuru den aldrig 
fullt öfverensstämmer med den i Skagerack vanliga f. querci- 
folia. Vanligare är deremot f. lingulata, hvilken, då den är som 
skarpast utpräglad, högst betydligt afviker från de öfriga for- 
merna, med hvilka den dock genom mellanformer är förbun- 
den. En sådan synnerligen vacker och karakteristisk öfver- 
gångsform till /f. typica är den varietet, hvilken Kleen om- 
nämner från Nordlanden. Andra dylika mellanformer, som jag 
tagit annorstädes i Ishafvet, likna så nära den figur Kätzing 
i Tab. Phyc. 16. tafl. 14 lemnar af D. Lyallii, att man habituelt 
icke skulle kunna skilja dem från denna art. ”Temligen ofta 
har jag träffat exemplar af f. lingulata med några, de flesta 
eller alla grenarna af sista eller näst sista ordningen tråd- 
smala, ända till 3—4 cm. långa. Än äro dessa grenar trinda 
efter hela sin längd, än i spetsen plattade. Särdeles utmärkta 
i detta afseende äro några exemplar, samlade på Spetsbergen, 
liggande lösa på lerbotten. Dylika exemplar omtalar Harvey 
från Storbritanniens kuster; jfr anf. st. Äfven den typiska 
formen har stundom dylika, ehuru kortare grenar af sista ord- 
ningen. | 
