202 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
den i södra delen af Norska polarhafvet litoral eller sublitoral. 
I öfriga delar af Ishafvet håller den sig antagligen till den 
sublitorala regionen. Kleen har vid Nordlanden träffat den 
med sporocarpier under juni, hvilket är anmärkningsvärdt, 
emedan växten längre söderut synes hafva vintern till frukt- 
bildningstid. 
Utbredning. Uppgifven för Ishafvets både atlantiska och 
arktiska florområde; inom södra delen af det senare har den 
sitt maximum af freqvens; inom det arktiska är den säker- 
ligen sällsynt. Dess nordligaste fyndort är Spetsbergens kust. 
Fyndorter: Norska polarhafvet: Nordlanden, allmän och ym- 
nig, Norges nordkust, Berggren, enligt exemplar i Svenska 
Riksmusei herbarium. 
Grönlandshafrvet: Spetsbergens kust, utan angifven lokal. 
Murmanska hafvet: Ön Kolgujew och Novaja Semljas kust. 
Hvita hafvet: Jfr Gobi anf. st. sid. 12 och 43. 
Baffinsbay: Grönlands vestkust vid Neuherrnhut. 
Vid Nordlanden förekommer arten under sin hufvudform, 
på öfriga ställen, så vidt jag kunnat finna, under en finare, 
spädare form, öfverensstämmande med den, som Areschoug, 
anf. st., utdelat såsom F. fastigiata f. tenuior. 
Fam. Gigartinace&e (Kätz.) J. G. Ag. 
Epicr. p. 173; Kiätz. Phyc. gener. 389; char. mut. 
Gen. Cystoclonium Kitz. 
Phyc. gener. p. 404. 
CYSTOCLONIUM PURPURASCENS (Huds.) Kätz. 
1. ce. Fucus purpurascens Huds FI. Angl. p. 589. 
f. typica. 
Descer. Cystoclonium purpurascens J. G. Ag. Epiecr. p. 239. 
Fig. Hypnea purpurascens Harv. Phyc, Brit. tab. 116. 
> Cystoclonium purpurascens Kitz. Tab. Phyc. 18, tab. 15. 
Exsicc. > > Aresch. Alg. Scand. exsice. N:o 76. 
f. dendroidea nob. 
f. pumila, 7—10 em, alta, thalli axi primario crassiusculo, inferne sub- 
nudo, supra medium decomposito-ramoso, ramis fasciculum densum, cireum- 
scriptione semicircularem vel subtriangularem formantibus. Polysiphoniam 
elongatam var mierodendron habitu revocat. In formam typicam aperte 
abiens. 
