VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 205 
den i Ishafvet förekommande Kallymenia-art, hvilken Kleen 
och äfven jag sjelf tidigare kallat K. reniformis, icke är identisk 
med den längre söderut förekommande art, hvilken bär detta 
namn, utan snarare en nordligare art, skild från den sydliga 
genom annan bålform, annan färg och annan konsistens. 
Ishafsväxten synes icke uppnå någon betydligare storlek. 
Det största exemplar, jag sett, är ett taget af Kleen vid Nord- 
landen, och som jag låtit afbilda på taflan 14, fig. 5. Det hål- 
ler 6 cm. i längd och 7 cm. i bredd. Nästan lika stor individ 
har jag samlat vid Novaja Semljas vestkust och vid Spetsber- 
gen. De senare synas vara fullvuxna. Stipes är alltid mycket 
kort, stundom omärklig. Laminan är såsom mycket ung d. v. s. 
redan då den har en längd af 1—2 mm. cirkelrund eller njur- 
lik, sällan bredt omvändt äggformig (fig. 4). Först då den nått 
en betydligare storlek flikas den. Flikarna äro af olika form 
och storlek, men hafva alltid bred bas och äro aldrig skarpt 
afsatta från hufvudlaminan, såsom fallet är hos Kallymenia reni- 
formis. Från K. remifornus skiljes den vid första ögonkastet på 
färgen. Denna är densamma som hos Sarcophyllis edulis, hos 
unga exemplar möjligen något mera mättad än hos denna. 
Denna färgton anges vanligen genom uttrycket »sanguineo- 
purpureus». Enligt J. G. Agardh är thallus hos K.remiformis 
»pulehre coccineus», en färg, som också frguren af arten i Har- 
veys Phyc. Brit. synes mig hafva, ehuru växten i beskrifningen 
anges vara af samma färg som Sarcophyllis edulis nämligen blod- 
röd. Med hänsyn till konsistens synes också den nordiska ar- 
ten afvika från den sydligare. Den förre är membranös, svagt 
köttig. K. remiformis anges vara »gelatinoso-carnosa» (J. G. Ag. 
Spec. Alg.) »gelatinoso-membranacea», (J. G. Ag. Epicr.) »thickish 
membranaceos» (Harv. Phyc. Brit.) o. s. v.; alltså är K. remifor- 
mis 1 allmänhet tjockare och köttigare än K. septemtrionalis. 
Denna har bålens centrallager svagt utveckladt. Cellerna äro 
få, slemmassan betydlig, mellanlagret är distinkt, starkare ut- 
veckladt hos yngre än hos äldre exemplar. Kortikallagret är 
bildadt af små celler, med största utsträckningen vinkelrätt 
mot bålens yta (fig. 6). 
Reproduktionsorgan okända. 
Jag har förmodat, att Croalls K. remiformis är denna art. 
Exemplar har jag icke sett. 
Lefnadsförhållanden. Växten är sublitoral, fäst på andra 
alger såsom Ptiilota. pectinata, Lithothammier eller på småsten och 
gamla musselskal. Den växer spridd på öppen kust. Antag- 
ligen utbildar arten först senare på året, än det hittills iakt- 
