214 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
CERAMIUM CIRCINATUM K lt/z. 
Hormoceras circinatum Kätz. Linnea p. 733. 
Descr. OCeramium circinatum J. G. Ag. Epiecr. p. 99. 
Fig. > > Kätz.. Tab. Phyc. 12,;t. 70. 
2 decurrens n » » RETT AR 
Syn. Ceramium diaphanum Kleen, Nordl. Alg. p. 20; ex. parte. 
Anmärkning vid artbestämnmingen. Af denna växt har jag sett 
endast ett par fragmentariska exemplar från polarhafvet. De fin- 
nas i Kleens samlingar af alger från Nordlanden under namn 
C. diaphanmum. Habituelt påminna de ovedersägligen om denna 
art, men, då de hafva ett tydligt nedlöpande kortikallager, 
anser jag mig icke kunna föra dem till denna. Deras habitus 
och de öfre grenarnas form stämmer väl med fig. a och d på 
den citerade taflan 71 i Kätzings Tab. Phyc. 12. De nedre 
ledernas form och kortikering återger fig. d tafl. 701 samma ar- 
bete. Då dessa båda taflor enligt J. G. Agardh referera sig 
till C. cireinatum, har jag ansett mig kunnat benämna den nord- 
ländska växten så. 
Lefnadsförhållanden. Derom känner jag intet. 
Utbredning. Enligt exemplar i Kleens herbarium före- 
kommer arten i södra delen af Norska polarhafvet vid Nord- 
landen. 
CErAMIUM RUBRUM (Huds.) Ag. 
Disp. Alg. p. 16. Conferva rubra Huds, Fl. Angl. p. 600. 
f. decurrens J. G. Ag. 
Spec. Alg. 2, p. 127. 
Descr. Ceramium rubrum « decurrens J. G. Ag. Epiecr. p. 100. 
Exsicc. > decurrens Aresch. Alg. Scand. exsicce. N:o 208. 
f. genuina. 
f. interstitiis et juvenilibus et adultis densius corticatis; ramis latera- 
libus paucis, conformibus, dichotomis. 
f. prolifera J. G. Ag. 
Spec. Alg. 2, p. 127. 
Deser. Ceramium rubrum £ proliferum J. G. Ag. Epier. p. 100. 
Fig. > secundatum Lyngb. Hydr. Dan. t. 37 A. 
> botryocarpum Harv. Phyc. Brit. t. 215. 
f. pedicellata Duby. 
sec. J. G. Ag. Spec. Alg. 2, p. 128. 
Descr. Ceramium rubrum & pedicellatum J. G. Ag. Epicr. p. 101. 
Fig. > » Kätz. Tab. Phyc. 13, t. 4, fig. a. et b. 
