VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 215 
f. squarrosa Harv. 
Ner. Am. 2, p. 214. 
Deser. Ceramium rubrum e. squarrosum Harv. 1. c. 
Fig. > » f. squarrosa tab. nostra 15, fig. 7. 
Syn. Ceramium rubrum J. G. Ag. Spetsb. Alg. Progr. p. 2; Bidr. p. 11. 
» L Croall, F1. Disc. p. 460. 
> > Gobi, Algenfl. Weiss. Meer. p. 46. 
» > Kjellm. Spetsb. Thall. 1, p. 25; Algenv. Murm 
Meer. p. 23. 
> > Kleen, Nordl. Alg. p. 20. 
» » Nyl. et Sel. Herb. Fenr. p: 74, 
> » virgatum Post. et Rupr. Ill. Alg. p, II. 
Conferva diaphana Weg. F1. Lapp. p. 511, 
Anmärkning vid formbegränsningen. Ceramiuvm rubrum är i 
Ishafvet liksom annorstädes mångformig. De temligen få 
exemplar från denna trakt, som jag haft tillfälle att granska, 
synas mig hänförbara till ofvan angifna former. De exem- 
plar, hvilka jag bestämt såsom f. decurrens, äro 1 allt väsent- 
ligt lika sådana från norra delen af Atlanten. Denna form 
är lätt igenkänd på de till en början okortikerade ledcel- 
lerna, på frånvaron af prolifikationer, genom fattigdomen på 
laterala grenar, hvilka, då de finnas, förgrena sig som hufvud- 
axeln. Bålen afsmalnar dessutom starkare uppåt än hos nå- 
gon af de andra formerna. Denna lik till habitus, förgrening 
0. S. Vv. men olik genom mörkare färg och genom starkt: kor- 
tikerade ledeeller är den form, hvilken jag betecknat såsom 
f. gemwina. Närmast denna kommer en grof och storväxt form, 
hvilken väl återges af fig. a taflan 4 i Kätzings Tab. Phyc. 
13 och som säkerligen tillhör samma formserie af Ceramium 
rubrum som den växt, hvilken är afbildad på tafl. 181 i Harv. 
Phyc. Brit. Detta skall vara den form, hvilken J. G. Ag. an- 
för under namn-kombinationen C. rubrum 9» pedicellatum. Den sy- 
nes mig lätt igenkänd derpå, att den har talrika, men korta, 
ej dikotomiskt greniga sidogrenar. Denna form för öfver i f. 
'prolifera med sin mer eller mindre rikt prolificerande bål. Af 
de exemplar från TIshafvet, jag sett, sluta sig somliga när- 
mast den af Lyngbye afbildade Ceramium secundatum, andra 
åter närmare Harveys C. botrycarpum. Den måhända mest 
egendomliga af alla Ishafvets former är den, hvilken jag låtit 
. afbilda på tafl. 15 fig. 7, 1 hvilken jag trott mig igenkänna en 
af Harvey under namn f. squarrosa beskrifven form af C.ru- 
brum. Det är en småväxt, temligen fin form, som lättast kän- 
nes derpå, att de öfre segmenten äro starkt utspärrade från 
