216 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
hvarandra, de af sista ordningen, som bära tetrasporangier, 
tillbakaböjda. 
Lefnadsförhållanden. I Norska polarhafvet är växten me- 
rendels litoral, i öfriga delar af Ishafvet, som jag sjelf under- 
sökt, sublitoral. Här tillhör den Laminarie-formationen. Den 
är vanligen fäst på andra alger och förekommer spridt vä- 
xande såväl på öppen, ehuru ymnigast på skyddad kust. 
Vid Nordlanden är den funnen med sporocarpier och tetraspo- 
rangier under hela sommaren, vid Spetsbergen med tetraspo- 
rangier i slutet af juli och början af augusti. Vid Novaja 
Semlja och Waigatsch, juni och juli, och vid Finmarken, juli, 
augusti och september, har jag endast funnit sterila exem- 
plar. Vid Ryska Lappmarken, Cisuralska Samojedlandets kust 
och i Hvita hafvet synes den bära, ofta rikligt, tetrasporan- 
gier under sommaren. 
Utbredning. Tillhör polarhafvets både atlantiska och ark- 
tiska florområde, når maximum af freqvens inom södra delen 
af det förra och har icke vidsträckt utbredning inom det se- 
nare. Dess nordligaste fyndort är Spetsbergens vestkust vid 
ungefär Lat. N. 78” 30. 
Fyndorter : Norska polarhafvet: Nordlanden, allmän och ym- 
nig, Finmarken, temligen lokal och sparsam vid Gjesver och 
Talvik. 
Gvrönlandshafvet: Spetsbergens vestkust, i allmänhet lokal 
och sparsam, på ett ställe ymnig. 
Muwrmanska hafvet: Ryska Lappmarkens och Cisuralska Sa- 
mojedlandets kust, ön Kolgujew; vestkusten af Novaja Semlja 
och Waigatsch från M. Karmakulbay till Jugor Schar, vid se- 
nare kuststräckan lokal och sparsam. 
Baffinsbay: Grönlands vestkust, Neuherrnhut, Godhayn. 
Vid Nordlanden förekomma alla de angifna formerna. 
Norr' härom endast f. decurrens och f. genuina, vanligast den 
förra eller mellanformer mellan den och hufvudformen. 
ÖERAMIUM ÅCANTHONOTUM Öarm. 
in J. G. Ag. Advers. p. 26. 
ft. typica. 
Descer. Ceramium acanthonotum J. G. Ag. Epicr. p. 103. 
Fig. » > Harv. Phyc. Brit. t. 140. 
Exsicc. > i] Aresch. Alg. Scand. exsice. N:o 12. 
