EOS een 
VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 219 
delar af Ishafvet äro tetrasporangieexemplar samlade under 
juli och augusti. 
Utbredning. Tillhör polarhafvets både atlantiska och ark- 
tiska område. Inom det förra har den sitt freqvensmaximum. 
Dess nordligaste fyndort är yttre Norskön vid Spetsbergens 
nordvestkust, Lat. N. 792 50". 
Fyndorter: Norska polarhafvet: Nordlanden, allmän och ym- 
nig. Finmarken: Maasö, Gjesver, Magerösundet, Öxfjord och 
Talvik, ymnig, men lokal. 
Grömnlandshafvet: enligt min erfarenhet lokal och sparsam 
vid Spetsbergens kuster. 
Murmanska hafvet: Cisuralska Samojedlandets kust, vest- 
kusten af Novaja Semlja och WaigatscH från Matotschkin Schar 
till Jugor Schar, temligen allmän och ymnig. 
Hvita hafvet: antagligen sparsam. 
Amerikanska Ishafvet. Se Harvey anf. st. 
Baffinsbay: Grönlands vestkust enligt Lyngbye och exem- 
plar i Köpenhamns musei samlingar utan närmare angifven 
lokal. 5 
PTILOTA PECTINATA (Gunn.) nob. 
Fucus pectinatus Gunn. FI. Norv. 2, p. 122. 
f. typica. 
Descr. Ptilota serrata J. G. Ag. Epicr. p. 76. 
Fig. >  plumosa var. serrata Kätz. Tab. Phyc. 12, t. 55. 
Exsicc. > — serrata Kjellm. in Aresch. Alg. Scand. exsicc. N:o 406. 
f. integerrima Rupr. 
Alg. Och. p. 334. 
Descr. Plumaria pectinata var. integerrima Rupr. 1. c. 
Fig. Ptilota pectinata f. integerrima tab. nostra 15, fig. 1. 
f. litoralis nob. 
f. laxe cespitosa, minuta, 3—4 cm. alta, inferne diametro maximo 300— 
380 u.; ramis confertis, alteris lanceolato-falciformibus, parce serratis vel 
integris, alteris multo brevioribus, linearibus, simplicibus vel infra apicem 
parce et irregulariter pinnulato-ramulosis. Tab. 15, fig. 2—5. 
Syn. Fucus plumosus y. tenerrimus Weg. F1. Lapp. p. 501. 
Ptilota plumosa f£. asplenioides Lyngb. Hydr. Dan. p. 38. 
> » Post. et Rupr. Il. Alg. p. II, sec. Gobi, Algenfl. 
Weiss. Meer. p. 44. 
> serrata J. G. Ag. Spetsb. Alg. Bidr. p. 11; Grönl. Alg. p. 111; 
» » Croall, F1. Disc. p. 460. 
> > Dickie, Alg. Sutherl. 1, p. 143; Alg. Cumberl. p. 239. 
