= 
LU 
VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 23 
dom ehuru mera sällan vackert crenulerad. Flikiga exemplar 
har jag ej sett (tafl. 17, fig. 1—3). 
Bålens stipitaldel bildas af klubblika celler med skaften 
riktade nedåt och mer eller mindre snedt utåt, skjutande för- 
bi hvarandra (tafl. 18. fig. 1, 2). På fullt utbildade exemplar 
äro cellerna vid bålens midt i tvär genomskärning vanligen 
qvadratiska stundom rektangulära, betydligt högre än långa 
(fig. 4, 5). Om denna olikhet anger ålders- eller formskilnad, 
kan jag för tillfället ej afgöra. Cellernas form och anordning, 
sedda från ytan, anger fig. 3. Märkas må dock, att denna, lik- 
som de öfriga, äro tecknade efter torkade och sedermera upp- 
blötta exemplar. 
Antheridier och sporocarpier utbildas stundom, men, som 
det. vill synas, icke alltid på samma exemplar. Utbildnin- 
gen börjar vid kanten och fortskrider inåt. Härvid kan af 
de två cellerna på samma tvärsnitt antingen båda utbildas till 
antheridier, båda till sporocarpier eller en till ett antheridium, 
den andra till ett sporocarpium (fig. 7—8). Sporocarpierna äro 
fåsporiga. 
Lefnadsförhållanden. Växer, då den är vidfäst, sublitoralt, 
vanligen på 2—3 famnars djup i spridda exemplar. Jag har 
endast träffat den på öppen kust. Sporocarpieexemplar äro 
tagna i slutet af juli och början af augusti månad. 
Utbredning. Känd endast från Norska polarhafvet. Dess 
nordligaste fyndort är Maasö i Finmarken, ungefär Lat. N. 712. 
Fyndort: Norska polarhafvet: Nordlanden, enligt exemplar 
i Kleens och Wahlenbergs herbarier, Tromsö amt, nära 
staden Tromsö, Finmarken vid Maasö, der den var lokal, men 
ymnig. 
DIPLODERMA MINIATUM (Ag.) nob. 
Ulva purpurea £ miniata Ag. Syn. Alg. p. 42. 
Descr. Ulva miniata Lyngb. Hydr. Dan. p. 29. 
Fig. » » » E 3a TRO. 
Porphyra miniata Fl. Dan. t. 2394. 
» Kärt Tap: Phye. 19, t, 81: 
Diploderma miniatum Tab. nostra 18, fig. 9. 
Syn. Porphyra miniata Kjellm. Spetsb. Thall. 1, p. 32. 
» vulgaris Croall, Fl. Disc. p. 461 (?) 
» Dickie, Alg. Sutherl. 1, p. 144 (?) 
Anmärkning vid arten. Under namn Porphyra (Ulva) mim- 
ata finnes i Köpenhamns musei herbarium en betydlig mängd 
exemplar i olika utvecklingsstadier af ifrågavarande växt. På 
dem träffar den beskrifning väl in, hvilken Lyngbye anf. st. 
