258 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
Fvcus MicLonEessis De la Pyl. 
Fl. Terre neuve p. 90. 
Deser. Fucus miclonensis J. G. Ag. Spetsb. Alg. Till. p. 39. 
» — distiehus var. miclonensis Kleen, Nordl. Alg. p. 30. 
Fig. >» — miclonensis tab. nostra 19, fig. 1, 2. 
Anmärkning vid arten. I mina samlingar från Finmarken 
finnes en del exemplar af en Fucus-form, på hvilka J. G. 
Agardhs ofvan citerade beskrifning af F. miclonensis träffar 
så fullständigt in, att de ovilkorligen måste hänföras till denna 
art. På tafl. 19, fig. 1, har jag låtit afbilda ett dylikt exemplar. 
Med dessa exemplar öfverensstämmer mycket väl den växt, 
hvilken Kleen i en betydlig mängd exemplar hemfört från 
Nordlanden och i sin redogörelse för denna trakts algvege- 
tation kallat F. distichus var. miclonensis. Fig. 2 på tafl. 19 
återger ett af dessa. Enligt min mening är den att anse för 
en särskild art, som visserligen kommer nära F. filiformis, 
men skiljes från denna genom frånstående eller t. o. m. ut- 
spärrade segment, genom betydligt bredare — ända till 3 mm. 
breda — öfre segment, fastare bygnad, kortare, gröfre, mindre 
starkt svälda receptakler, af hvilka 2 och 2 ofta vid basen 
sanimanhänga och i så fall äro starkt utspärrade från hvar- 
andra, samt genom stora, starkt utstående scaphidier. 
Den Fucus från Spetsbergen och Grönland, som J. G. 
Agardh utdelat under namn F. miclonensis, tillhör, så vidt 
jag kan finna, icke denna art, sådan den af honom blifvit be- 
skrifven, utan är att anse såsom en form af F. evanescens, 
stående närmast dennes f. angusta. Från F. miclonensis, så- 
som den af mig fattas, skiljes denna Fucus-form genom be- 
tydligt fastare konsistens, mindre tydlig kosta i de öfre seg- 
menten, talrikare och tydligare kryptostomata och framför allt 
genom mindre, föga svälda receptakler, hvilka till form afvika 
mindre från de sterila segmentens och nå samma höjd som 
dessa. MScaphidierna äro små och talrika. Den svartnar starkt 
vid torkning, under det f. miclonensis, om den skötes väl vid 
konserveringen, bibehåller åtminstone i de öfre segmenten sin 
mörkbruna färg. Närmare kommer pF. miclonensis intill F. 
linearis, från hvilka den knappast kan åtskiljas på annat än 
de öfre segmentens olika form. Den närmar sig också, så- 
som Kleen riktigt anger, F. edentatus f. contracta, från hvil- 
ken den dock låter skilja sig genom de karakterer, som Kleen 
angifvit; (Nordl. Alg. sid. 29, not.) 
Lefnadsförhållanden. Den växer spridd i klipphålor inom 
den litorala regionen. Jag har funnit den endast på öppen 
