VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 271 
än, då bottnen är gynsam, flere mil till sjös. I hela sin stor- 
het utvecklar den sig endast på fast bergsbotten. Den växer 
än ensam i temligen stora individmassor, än tillsammans med 
andra Laminharieer och utgör en väsentlig beståndsdel i Lami- 
narie-formationen vid Spetsbergens kuster och vid Novaja 
Semljas vestkust. Under vintertiden vid Spetsbergens nord- 
kust såg jag ofta unga, stundom mycket unga exemplar 
af arten. Endast ett par gånger, under december och januari 
månader, lyckades jag erhålla ett par äldre exemplar. Dessa 
hade då fullt utvecklade zoosporangier. Zoosporangiebärande 
individ har jag dessutom samlat vid Spetsbergen under juli, 
augusti och september månader, vid Novaja Semljas vestkust 
under juli. 
Utbredning. Sitt maximum af freqvens har arten vid Spets- 
bergens kuster. Den förekommer med säkerhet också i östra 
delen af Murmanska hafvet. Deremot synes mig uppgiften om 
dess förekomst vid Norges nordvestkust vara tvifvelaktig. 
Det är möjligen en stor A. membranacea, som Kleen identi- 
fierat med J. G. Agardhs ÅA. grandifolia. Artens nordligaste 
fyndort är Treurenbergbay vid Spetsbergens nordkust, Lat. N. 
HORDER 
Fyndorter : Norska polarhafvet: Nordlanden (?). 
Grönlandshafvet: Spetsbergens nord- och vestkust, allmän 
och ymnig. 
Murmanska hafvet: Novaja Semljas vestkust, lokal och an- 
tagligen temligen sparsam. 
ALARIA DOLICHORHACHIS nob. 
A. stipite brevi, vix ultra pollicari sepe breviore, terete; rhachide elon- 
gata, in planta senili fere pedali, apicem versus incrassata, supra sporo- 
phylla denuo contracta, in costam abrupte abeunte, compressa, in sectione 
tranversali elliptica, usque ad basim cicatricibus sporophyllorum abjectorum 
elevatis, superne in marginem muriculatum confluentibus insigni; costa pro- 
minula, in sectione transversali elliptica; lamina angusta, lanceolato-lineari, 
in costam breviter decurrente, rigidiuscula, undulato-plicata; sporophyllis pri- 
mariis distantibus, ceteris approximatis, in planta adulta numerosis, fascicu- 
latis, elongatis, pluripollicaribus, angustis, lineari-spathulatis, vulgo crispis, 
undulatis vel spiraliter contortis; soro sporophyllorum apicem longe margi- 
nemque anguste sterilem relinquente. Tab. 20, 21 et 25, fig. 11—18. 
Syn. Alaria esculenta Harv. Fl. West. Esk. p. 49 (2). 
Artbeskrifning. -RBhizinerna utgå temligen regelbundet och 
bilda hos äldre exemplar två, stundom tre, alternerande kran- 
sar. Deras längd är beroende af underlagets fasthet; ju fastare 
