VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 275 
tica, residuis sporophyllorum abjectorum in plantis senilibus longe deorsum 
plus minus distincte muriculata, abrupte in costam abeunte; lamina elon- 
gata, lineari-oblonga, basi ovata, vix decurrente vel ovato-cordata, usque 25 
cm. lata, tenue membranacea, undulata; costa prominula, in sectione trans- 
versali elliptica; sporophyllis numerosis, subdistantibus, petiolatis, lanceo- 
lato-spathulatis, angustis 1,5—2 cm. latis, sterilibus tenue membranaceis, 
parte fertili subpergameis, margine undulato-crispatis, longe infra apicem 
sorum formantibus. Tab. 22 et 25 fig. 21—24, 
Artbeskrifning. Rlizinerna utgå i alternerande kransar. De 
förgrena sig subdichotomt. Grenarnas längd är som hos andra 
Laminarieer kortare och gröfre ju fastare underlaget är. 
Stipes är mycket kort, stundom nästan omärklig, emedan 
cauloiddelen omedelbart ofvanför rhizinerna bär eller, såsom 
ärren utvisa, en gång har burit sporofyller. Hos äldre exem- 
plar vexlar dess längd oftast mellan 0,5 och 2 cm. Hos myc- 
ket unga exemplar kan stipitaldelen skiljas från rhachis derpå, 
att den senare har större tjocklek. Hos mycket gamla exem- 
plar är gränsen mellan dessa båda afdelningar af cauloiddelen 
otydlig, emedan ärren efter de affallna första sporofyllerna 
utplånats. Till omkretsen är stipes nedtill trind, upptill, der 
den öfvergår i rhachis, något, men svagt plattad. Hos det 
äldsta exemplar, jag träffat, var stipes 5 mm. i diameter. 
Rhachis tilltar i längd i den mån växten blir äldre och 
uppnår en längd af åtminstone 14 cm. Nederst är den nästan 
trind, men tillplattas uppåt och tilltar i tjocklek. Ofvanför 
de öfversta sporofyllerna afsmalnar den hastigt och öfvergår 
snart i kostan. Den sporofyllbärande delen är 1 genomskär- 
ning plattadt elliptisk åtminstone ända till 8 mm. efter den 
längsta diametern. Olikheten i form och tjocklek mellan sti- 
pes och rhachis hos samma exemplar visa fig. 21 och 22 på 
tafl. 25. 
Laminan är, såsom figurerna på tafl. 22 utvisa, såväl 
hos mycket unga som hos äldre individ, af i det allra när- 
maste samma form, utdraget jembredt aflång eller med andra 
ord jembredt lancettlik, med afrundad icke eller nästan omärk- 
ligt nedlöpande bas, Stundom afsmalnar den något hastigare 
och starkare mot spetsen än på de afbildade exemplaren och 
understundom är basen hos mycket gamla exemplar nästan 
hjertlik. Laminan uppnår en betydlig storlek, men sällan er- 
hålles något individ med hela laminan i behåll. I mina sam- 
lingar finnes ett äldre exemplar med nästan fullständig lamina. 
Denna är — mätt torkad — 90 cm. lång och 20 cm. bred. 
På några fragmentariska exemplar uppgår bredden till nära 
25 cm. Äfven hos äldre exemplar med mogna zoosporangier 
