280 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
plantor att kalla — gifves tvänne skarpt skilda slag. De ena hafva 
längre stipes, som är mer eller mindre tydligt afsatt från lami- 
nan, och laminan aflång, äggrundt aflång eller bredt lancettlik, 
till färgen mörkbrun, föga genomskinlig, med mycket få, korthå- 
riga ceryptostomata. Detta är unga plantor af Phyllaria dermatodea. 
Det andra slaget unga plantor — jag äger sådana i betydlig 
mängd såväl från Spetsbergen som från Novaja Semljas vest- 
kust — har mycket kort stipes, hvilken utan gräns öfver- 
går i en smal, stundom nästan trådsmal, jemnbred eller oftare 
lancettlik lamina. Laminan är hos dem tunn, mycket ljust 
brun, nästan gulbrun, fullt genomskinlig, med talrika lång- 
håriga cryptostomata. Dessa tillhöra den växt, som J. G. 
Agardh beskrifvit under namn af Laminaria lorea, hvilken så- 
som äldre har samma form och färg på laminan som de unga 
plantorna, och laminan genomskinlig med talrika cryptostomata. 
Äldre exemplar af dessa begge arter äro genom flere goda 
kännetecken lätta att skilja från hvarandra. Hos Ph. lorea 
sammanfaller stipes vid torkning, blir platt, tunn, nästan mem- 
branös, bräcklig och, äfven hos mycket stora exemplar, af nä- 
stan samma färg som laminan och liksom denna genomskinlig. 
Hos äldre Ph. dermatodea är stipes af vida fastare bygnad, 
mörkbrun, ogenomskinlig, upptill platt, men nedtill nästan 
trind. Med denna yttre olikhet hos stipes mellan de båda 
arterna sammanhänger en, så vidt jag kunnat finna, väsentlig 
och under hela växtens tillvaro fortfarande olikhet i stipes” 
bygnad hos de båda arterna. Ph. dermatodea har stipes bil- 
dad af 1:o ett kortikallager af i tvärgenomskärning qvadra- 
tiska eller tangentielt rektangulära, starkt endokromhaltiga 
celler, - med kutikulariserad yttervägg; 2:o innanför detta ett 
mäktigt lager af tunnväggiga, stora celler, hvilka tilltaga i 
längd och äfven i vidd inåt och innerst äro flere gånger län- 
gre än vida; 3:o ett centralt lager, bildadt af nästan isodia- 
metriska celler af sinsemellan olika storlek och mera tunn- 
väggiga än mellanlagrets celler; 4:0o mycket långa, än enkla 
än greniga, mycket tjockväggiga, rörformiga celler, hvilka på 
tvärsnittet äro kretsformigt anordnåde på gränsen mellan mel- 
lanlagret och centrallagret. De förekomma redan hos mycket 
unga individ, äro hos dessa fåtaliga, men blifva senare tal- 
rikare, stundom så talrika, att de utgöra hufvudmassan af stipes” 
centrala del. Genom sina starkt förtjockade väggar afsticka 
de starkt från de tillstötande cellerna; (tafl. 25, fig. 1—4). 
Till sina allmänna drag är stipes bygnad densamma 
äfven hos Ph. lorea, men på tvärsnitt af stipes, hos vare sig 
