VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 293 
har jag funnit dessa håligheter stora, mycket tydliga och ofta 
till större eller mindre del af sin omkrets begränsade af celler, 
hvilka till form och storlek äro olika de öfriga parenkymcel- 
lerna i laminan; (tafl. 25, fig. 7). Detta synes antyda, att L. 
saccharma vid våra kuster icke är densamma som den så be- 
nämnda från norra Frankrikes kust. I afseende på den med- 
delade synonymilistan må anmärkas, att den i vissa fall grun- 
dar sig på blott och bart förmodanden. Utan tillgång till 
originalexemplar är det omöjligt att fastställa, hvad de olika 
auktorerna förstå med sina olika Laminarior. Jag hoppas dock, 
att jag i allmänhet träffat det rätta. Är så fallet, växer L. 
saccharina i dess nutida begränsning icke i det egentliga Is- 
hafvet. . 
Lefnadsförhållanden. Är sublitoral, växande på 2—10 fam- 
nars djup. Liksom flertalet andra Laminarior föredrar den 
bergbotten och lefver sällskaplig. Den uppträder såväl på 
öppen som skyddad kust. I Mosselbay vid Spetsbergens nord- 
kust funnos under vintern såväl unga som äldre exemplar, 
från mikroskopiskt små till fullt utvecklade. I synnerhet under 
december månad voro groddplantor talrika. Vid Spetsbergens 
kust bär arten mogna zoosporangier så väl under vintern, no 
vember, december, januari, februari och mars som under som- 
maren. Rikligast är dock zoosporbildningen under juli och 
augusti. Äfven vid vestkusten af Novaja Semlja och Wai- 
gatsch har jag funnit den med zoosporangier under juli och 
augusti. Vid Spetsbergens kuster Syttes lamina-ombytet för- 
siggå under maj och juni. 
Utbredning. Arten är med säkerhet känd endast från spets- 
bergsprovinsen i det arktiska florområdet. I den sibiriska 
provinsen ersättes den af L. cuwneifolia, i den amerikanska af 
L. longicruris och i det atlantiska området af L. saccharina. I 
största individmängden och yppigast utvecklad är den funnen 
vid Spetsbergens kuster. Dess nordligaste fyndort är Spetsber- 
gens Nordkap, Lat. N. 8031". 
Fyndorter : Grönlandshafvet : Grönlands ostkust vid Sabine- 
ön (?), Spetsbergens kuster, allmän och ymnig, Beeren Eiland. 
Murmanska hafvet: vestkusten af Novaja Semlja och Wai- 
gatsch, allmän och ymnig. 
Hvita hafvet: antagligen ymnig. 
Kariska hafvet: Uddebay vid Novaja Semljas ostkust, Kap 
Palander och Aktiniaviken, temligen ymnig, Kap Tscheljuskin, 
sparsam. 
