VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 309 
Lefnadsförhållanden. Enligt min erfarenhet är växten i 
polarhafvet sublitoral, växande spridd på 2—535 fammars djup, 
på öppen kust, vidfäst sten, musselskal och grofva Laminaria- 
stammar. Jag har funnit endast sterila exemplar. 
Utbredning. Arten är träffad på flere, vidt skilda ställen i 
polarhafvet, hvarest den dock ingenstädes synes förekomma i 
synnerligt stor individmassa. Dess nordligaste säkra fyndort 
är Matotschkin Schar vid Novaja Semljas vestkust, Lat. N. 73215". 
Fyndorter: Norska polarhafvet: Nordlanden enligt exemplar 
i.-Kleens herbarium. Kleen anför ej arten härifrån. De 
exemplar, som innehållas i hans samlingar, äro unga eller 
litet utvecklade och hafva af honom antagligen ansetts till- 
höra Ralfsia verrucosa. ; 
Murmanska hafvet: Ryska Lappmarkskusten, der arten 
synes vara temligen ymnig, vestkusten af Novaja Semlja från 
Matotschkin Schar till Rogatschewbay, temligen allmän och 
ymnig. ; 
Baffinsbay: Cumberland Sound, Grönlands vestkust: Nenese 
och Nanortalik. I Köpenhamns musei herbarium finnas dess- 
utom exemplar af arten från Grönland utan närmare angifven 
lokal. 
RALFSIA VERRUCOSA (Aresch.) J. G. Ag. 
Spec. Alg. 1, p. 62. Cruoria verrucosa Aresch. Linnea 1843, Alg. Pugill. 
p. 264. 
Descer. Ralfsia verrucosa J. G. Ag. 1. c. 
Fig. > > Kitz. Tab. Phyc. 9, t. 77. 
Syn. Ralfsia verrucosa Kleen, Nordl. Alg. p. 33; ex parte. 
Lefnadsförhållanden. Titoral, fäst på sten eller snäckskal. 
Den föredrar skyddade vikar, men finnes dock äfven på öppen 
kust. I polarhafvet växer den spridd i ringa individmängd 
och har här endast anträffats steril. : 
Utbredning. Endast känd från Norska polarhafvet. Dess 
nordligaste fyndort är Mageröns sydkust, ungefär Lat. N. 71”. 
Fyndorter: Norska polarhafvet: Nordlanden, allmän enligt 
Kleen, Finmarken sparsam vid Mageröns sydkust. 
Fam. Chordariace&e (Ag) Farl. 
New. Engl. Alg. p. 83; Ag. Syst. Alg. p. XXXVI; lim. mut. 
Gen. Chordaria (Ag.) J. G. Ag. 
Alg. Syst. 2, p. 62; Ag. Syn. Alg. p. XII; lim. mut: 
