VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 17 
Descr. Lithoderma fatiscens Aresch. 1. c. 
Fig. 2 > tab. nostra 26, fig. 6—7. 
Syn. Lithoderma fatiscens Kjellm. Spetsb. Thall. 2, p. 43; Algenv. 
Murm. Meer, p. 49; Kariska hafyets 
algv. p. 28. 
Ralfsia fatiscens Gobi, Algenfl. Weiss. Meer. p. 74. 
> spec. Kjellm. Vinteralgv. p. 64. 
Anmärkning. Att Gobi icke ansett sig kunna erkänna 
Areschougs slägte Lithoderma såsom berättigadt, beror, så 
vidt jag kän finna, derpå, att han ej rätt fattat Areschougs 
beskrifning af de s. k. uniloculära sporangiernas utveckling 
(Jfr Bot. Zeit. 1877, sid. 532). Såsom fig 6 på tafl. 26 utvisar 
äro dessa hos slägtet Lithoderma till utseende, anordning och 
uppkomst högst väsentligt olika samma organ hos arterna af 
slägtet Ralfsia. Olikheten är så väsentlig, att i enlighet med 
grunderna för Pheogoosporaceernas nutida systematiska anord- 
ning den ifrågavarande växten icke ens kan föras till samma 
familj som Ralfsiorna. Den öfverensstämmer i afseende på 
dessa organ icke med Encoeliee, till hvilken familj Ralfsia 
måste föras, utan mera med Punctariacee. Från dessa afviker 
den åter med hänsyn till bålens morfologiska och anatomiska 
karakterer så betydligt, att den icke heller bör föras till 
denna familj. Genom de s. k. multiloculära sporangierna 
(gametangierna), hvilka äro anordnade i specifika, från bålens 
ytceller utgående sporangie-(gametangie-)ställningar, afviker 
slägtet Lithoderma från alla mig bekanta egentliga Pheozoo- 
sporaceer, hvarför jag ansett det riktigast att tillsvidare låta 
den bilda en särskild familj; (tafl. 26, fig. 7). Bålens bygnad 
och utveckling är också olika hos Lithoderma och Ralfsia. Den 
förra är 1 detta afseende analog med Melobesia, den senare 
med Lithophyllum bland Corallineerna. 
Lefnadsförhållanden.  Sublitoral på 5—15 famnars grus- 
botten, beklädande mindre stenar. Den uppträder oftast säll- 
skaplig och karakteriserar vegetationen på betydliga sträckor. 
Mestadels finnes den på öppen kust. I polarhafvet har jag 
funnit den med sporangia multilocularia (gametangier) under 
senare delen af september och under december. 
Utbredning. Antagligen cirkumpolär, ehuru ännu ej känd 
från Amerikanska Ishafvet. I största ymnigheten har jag fun- 
nit den i östra delen af Grönlandshafvet och Murmanska haf- 
vet. Dess nordligaste fyndort är Treurenbergbay vid Spets- 
bergens nordkust, Lat. N. 792 56'. 
