VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 319 
Fyndort: Norska polarhafvet: "Talvik i det inre af Alten- 
fjord i Finmarken. Tagen i midten af september. 
Fam. Scytosiphone&e Thur. 
in Le Jol. Liste Alg. Cherb. p. 14 et 20. 
Gen. Ilea (Fr.) Aresch. 
Phyc. Scand. p. 353; Fr. Fl. Scan. p. 319; ex parte. 
IreA Fascia (Mull) Fr. , 
1, c. p. 321. Fucus fascia Mäll, Fl. Dan. t. 768. 
f. typica. 
Descr. Laminaria fascia J. G. Ag. Spec. Alg. 1, p. 129. 
Fig.  Fucus fascia Möll. l. c. 
Exsice. Tlea fascia Aresch. Alg. Scand. exsicc. N:o 96; spec. thallo angusto. 
f. cespitosa (J. G. Ag.) Farl. 
New Engl. ,Alg. p. 62. Laminaria cespitosa J. G. Ag. Nov. p. 14. 
Deser. Laminaria cespitosa J. G. Ag. Spec. Alg. 1, p. 130. 
Fig. Phyllitis cespitosa Born. et Thur. Etud. Phycol. t. 4. 
Exsicc. Tlea fascia Aresch. Alg. Scand. exsicc. N:o 96; spec. thallo latiore. 
Syn. Tlea fascia Kleen, Nordl. Alg. p. 39. 
Laminaria fascia J G.-.Ag. Grönl. Alg. p. 110. 
Ashm. Alg. Hayes, p. 96. 
» Dickie, Alg. Cumberl. p. 237; Alg. Sutherl. 1, p. 
140; 2, p. 191. 
Phyllitis fascia Gobi, Algenfl. Weiss. Meer. p. 69. 
Anmärkning vid formbegränsningen. De alger, hvilka af J. 
G. Agardh blifvit kallade Laminaria fascia och L. cespitosa, 
äro visserligen i sina typiska former mycket olika, men de 
sammanflyta dock genom mellanformer med hvarandra så, 
att några gränser icke kunna dragas. I polarhafvet är f. cespi- 
tosa den förherskande. Den blir på vissa ställen, t. ex. i Fin- 
marken, i yttre hafsbandet mycket storväxt. Vid Gjesver voro 
exemplar vanliga, som hade 0,5 meters längd och en bredd af 
3—4,5 cm. I det inre af Altenfjorden var växten mindre och 
smalare. Den hade ungefär samma utseende som den bredare 
af de båda former, hvilka utdelats i Alg. Scand. exsicc. under 
N:o 96. Samma form finnes vid Grönland. Längre söderut 
vid Norges kust vid Nordlanden blir den ännu smalare och 
antar den typiska formens utseende, ehuru den uppträder här 
