2 
VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 321 
Lefnadsförhållanden. Växer spridd både på öppen och 
skyddad kust, vidfäst klipphällar inom litoralregionen, dels i 
dess nedersta del, dels högre upp och i senare fallet vanligen 
i klipphålor. I Nordlanden är den fullt utvecklad redan i 
juni och bär vid denna tid s. k. zoosporangier. Längre mot 
norr har jag funnit exemplar med propagationsorgan först 
något senare på året, 1 slutet af juli. 
Utbredning. "Tillhör endast polarhafvets sydligaste delar. 
Maximum af freqvens har den i södra delen af Norska polar- 
hafvet. Dess nordligaste fyndort är Maasö vid Norges nord- 
kust, ungefär Lat. N. 71”. 
Fyndorter : Norska polarhafvet : Nordlahden, allmän och ym- 
nig, Finmarken, lokal och mycket sparsam (i juli och augusti) 
vid Maasö. 
Muwrmanska hafvet : Ryska Lappmarkskusten vid Sviatoi- Noss. 
Baffinsbay: Cumberland Sound; Grönlands vestkust vid 
Godthaab. I Köpenhamns musei herbarium finnas exemplar 
af arten, hemförda af Wormskiold från Grönland, utan när- 
mare angifven lokal. 
SCYTOSIPHON ÅTTENUATUS nob. 
Sc. laxe cespitans, thallo cylindraceo vel cylindraceo-claviformi, basim 
versus valde et longe attenuato, 5—8 cm. alto, diametro usque 1,5 mm., 
fusco-olivaceo, opaco, pilis parce vestito; zoosporangiis multiloculariis (game- 
tangiis) conicis, 30—40 wu. lengis, 15—20 mu. crassis, superne liberis cum cel- 
lulis obovoideis vel breviter claviformibus subhyalinis, magnis, usque 120 wu. 
longis; 55 u. crassis stratum subcontiguum formäantibus. Tab. 26 fig. 1—5. 
Syn. Coilonema chordaria f. simpliciuscula Kjellm. Spetsb. Thall. 2, 
Pp. 40. 
Artbeskrifning. Växten bildar glesa knippen. Vidfästnings- 
organet en callus radicalis. De kraftigast utvecklade exem- 
plar, jag sett, hafva bålen cylindriskt klubblik, jemnt och starkt 
afsmalnande mot basen. Deras längd är 5—8 cm. Upptill är 
diametern 1,5 mm. Andra individ äro betydligt smalare, nä- 
stan cylindriska med smalare bas (fig. 1—2). Växten är ljus- 
brun med dragning åt olivbrunt. Den saknar glans. Nederst vid 
basen är bålen solid, men till största delen af sin längd ihålig. 
Såväl den sterila som zoosporangie-(gametangie-)bärande delen 
är beklädd med glesa, men temligen långa hår, hvilka hafva den 
hos Phoeozoosporaceerna vanliga bygnaden (fig. 5). Bålväggens 
yttersta lager utgöres af i längdsnitt fyrkantiga, qvadratiska 
eller rektangulära celler med rikligt endokrom. Den inre de- 
len af väggen sammansättes af endokromfattiga eller nästan 
Ba III. : 21 
