/ 
VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 327 
Utbredning. En i polarhafvet sällsynt alg, som hittills en- 
dast är anträffad i östra delen af det norr om Atlanten lig- 
gande polarhafvet. Här är den öfverallt sparsam. Dess nord- 
ligaste fyndort är Fairhaven vid nordvestkusten af Spetsber- 
gen, Lat. N. 792 49'. 
Fyndorter: Norska polarhafvet: Nordlanden enligt exemplar 
i Kleens herbarium; ej omnämnd härifrån i Nordl. Alg. 
Grönlandshafvet: Spetsbergens nordvest- och vestkust på 
tvänne ställen, lokal, sparsam. 
Murmanska hafvet: sällsynt vid N. Gusinnoi Kap på No- 
vaja Semljas vestkust. 
Hvita hafvet: Solowetzki-öarna, antagligen sällsynt. 
PHLozosrora Tortiuis (Rupr.) Aresch. 
Bot. Not. 1876, p. 34. Scytosiphon tortilis Rupr. Alg. Och. p. 373. 
Descr. Phloeospora tortilis Aresch. 1. c. 
Fig. Dictyosiphon tortilis Gobi, Brauntange t. 2, fig. 12—16. 
Phloeospora tortilis Kjellm. Spetsb. Thall. 2, t. 1, fig. 21. 
Ezxsicc. 3 > Aresch. Alg. Scand. Exsicc. N:o 413. 
Syn. Dietyosiphon spec. Kjellm. Vinteralgv. p. 65. 
Phloeospora Lofotensis Foslie, Arct. Havalg. p. 8. 
? tortilis Gobi, Algenfl. Weiss. Meer. p. 64. 
. 7 Kjellm. Spetsb. Thall. 2, p. 40; Algenv. Murm. 
Meer. p. 45; Kariska hafvets algv. p. 29. 
4 
Lefnadsförhållanden. Växer i salt eller bräckt, stundom 
mycket svagt salthaltigt vatten inom litoral- och sublitoral- 
regionen, alltid på ringa (2—5 famnars) djup. Den trifves 
såväl utom- som inomskärs. Såsom ung är den vidfäst sten, 
men slutligen uppträder den i större eller mindre, löst på bott- 
nen liggande massor af obestämd form. Växten är något säll- 
skaplig och förekommer stundom t. o. m. 1 så stor mängd på 
samma ställe, att den väsentligen bidrager till vegetations- 
prägeln. I Ishafvet förökar sig arten kraftigt på vegetativ 
väg, genom grenars och grensystems aflösning och derpå in- 
trädande individualisering. Vid Spetsbergens nordkust försig- 
gick förökningen på denna väg särskildt lifligt under vintern. 
Vid samma tid utvecklade den här äfven zoosporer; dock är 
den egentliga zoosporbildningsperioden sensommaren, augusti, 
och september. Foslie har funnit exemplar med zoosporan- 
gler i Nordlanden i slutet af september. då 
Utbredning. Arten är antagligen cirkumpolär. Annu är 
den dock icke känd från Sibiriska och Amerikanska Ishafven. 
Maximum af freqvens har den vid Spetsbergens kuster. Dess 
