348 KJELLMAN, NORBA ISHAFVETS ALGFLORA 
Murmanska hafvet: Ryska Lappmarkens och Cisuralska Sa- 
mojedlandets kust, temligen allmän, men ej ymnig vid vest- 
kusten af Novaja Semlja och Waigatsch. 
Hvita hafvet: allmän och ymnig. 
Kariska hafvet: Uddebay, temligen ymnig, Aktiniaviken 
och Kap Tscheljuskin sparsam. k 
Sibiriska TIshafvet: temligen ymnig vid Pitlekaj. 
Baffinsbay: Cumberland Sound, allmän, Grönlands vest- 
kust vid Tessarmiut, Nanortalik, Lichtenau, Kakortok, Fisker- 
nes, Hunde Islands, Lat. N. 73” (flytande). 
PYLAIELLA VARIA nob. 
P. thallo racemose-ramoso; ramis sub angulo fere recto egredientibus 
duplicis generis, longioribus et brevissimis; his e singula bis denis cellulis 
contructis, omnibus vel saltem nonnullis, vulgo divisione vario modo peracta, 
: e s : . H . öv RR ; 
in zoosporangia vario modo disposita mutatis. Tab. 27, fig. 1—12. 
Syn. Ectocarpus Landsburgii Dickie, Alg. Sutherl. 1, p. 142. 
Vidovichii Wittr. in Heugl. Reise, 3, p. 284. 
Pylaiella litoralis Kjelim. Spetsb. Thall. 2, p. 36; ex parte. 
Beskrifning. I de af Heuglin från BSpetsbergens kust 
hemförda algsamlingarna fans en egendomlig Ectocarpé, hvil- 
ken bestämdes till E. Vidovichii. Densamma träffade äfven 
jag vid Spetsbergens kust och fann, att den tillhörde slägtet 
Pylaiella. Jag höll den för en abnormt utvecklad form af den 
månggestaltade P. litoralis. Både de af Heuglin och de af mig 
samlade exemplaren voro i det utvecklingsstadium, att de icke 
med säkerhet kunde bestämmas. Jag har sedermera vid Nor- 
ges nordkust funnit samma växt, här i talrika, fullt utvecklade 
exemplar. Den visar sig så afvikande i många afseenden 
från de vanliga Pylaiella-formerna, att jag måste anse den till- 
höra en annan art än dessa. För den föreslår jag här nam- 
net varia, hvilket skall ange den stora vexling med hänsyn 
till zoosporangiernas utveckling, som arten visar. Växten 
bildar mörkt olivbruna, löst invecklade mattor, hvilka ligga 
fria på bottnen eller hänga på större alger. Vidfästa exemplar 
har jag ej funnit. Bålen är upprepadt racemöst grenig, med 
tydlig hufvudaxel och grenar af åtminstone fyra ordningar. 
Grenarna äro af två slag: långa flercelliga och korta 1—10- 
celliga. De förra äro fåtaliga, utgå än ensamna, än två och 
två motsatta. Kortgrenarna, på hvilka denna art lätt kan 
skiljas från P. litoralis, äro talrika. På långa sträckor af bålen 
utgår en sådan från hvarje cell. De äro alltid ensamma och 
utgå under en rät eller nästan rät vinkel. Långgrenarna af- 
