366 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
kant är tjockleken något mindre, 25—30 mu., cellrummen något 
lägre och bredare, nästan runda. De zoosporförande cellerna 
hafva något tunnare väggar än de vegetativa, mera lika tjocka 
mellanväggar och något större cellrum (fig. 9—10). 
Lefnadsförhållanden. Växer inom litoralregionen på öppen 
kust något sällskaplig, ehuru icke i större individmängd, fäst 
på litorala alger såsom Corallina, Rhodomela lycopodioides, Halo- 
saccion, Fucaceer eller på maskhus och på sten. I början af 
augusti har jag vid Finmarkens kust funnit såväl fullt ut- 
vuxna, zoosporförande som mycket unga, knapt en millimeter 
höga exemplar. 
Utbredning. Hittills endast känd från Norges nordkust. 
Dess nordligaste fyndort är Gjesver, ungefär Lat. N. 71”. 
Fyndorter. Nordlanden, enligt exemplar i Kleens herba- 
rium, Finmarken: Maasö, lokal, men temligen ymnig, Gjesver, 
lokal och sparsam. 
MONOSTROMA ANGICAVA nob.: 
M. thallo callo radicali adnato, initio vesicam pyriformem constituente, 
deinde expanso, membranaceo, flaccido, lubrico, fusco-viride, demum palle- 
scente, parce laciniato, margine plano, lacerato; parte monostromatica 45—60 
u. erassa, cellulis in sectione transversa thalli lumina cellularia verticaliter 
rectangularia, angulis rotundatis, 25—28 mu. alta, 8—10 u. lata prebentibus, 
corpore chlorophylloso cellulas vegetativas non explente. Tab. 29. 
Beskrifning. Vidfästningsorganet en callus radicalis. Såsom 
ung har växten formen af en päronformig blåsa, hvilken når 
en längd af 5 och en tvärdiameter upptill af 4 em. Denna 
brister i toppen. och remnar ända till basen, hvarvid bålen 
breder ut sig och uppflikas under sin vidare tillväxt oregel- 
bundet. Ett fullt utväxt, zoosporförande exemplar i mina sam- 
lingar har en nästan njurformig omkrets, kanten flikig och 
sargad, men ej krusig. Till färgen är växten i yngre stadium 
mörkgrön, med dragning åt brunt, vid tilltagande ålder bleknar 
den. Den är utan glans, slemmig och af lös konsistens (fig. 1). 
Bålens nedre del bildas af klubblika celler, hvilka från 
bålens ena yta sträcka sig i sned riktning nedåt mot den 
andra. Klubbhufvudena äro långsträckta, utdraget omvändt 
äggformiga, cylindriska eller spolformiga, ofta krökta (fig. 2—3). 
Den sterila monostromatiska delen af bålen är 45—50 p. tjock, 
bildad af smala och höga celler. I bålens tvärgenomskärning 
visa sig cellrummen vertikalt rektangulära, med starkt afrun- 
dade hörn. Deras höjd är omkring 25, deras bredd 8—10 pu. 
Endokromet fyller icke cellrummet (fig. 4—5). 
