370 EJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
öfre kanten är bålen 50 p. tjock; cellrummens höjd uppgår 
här till 35 p., deras bredd till 15—35 u. Ännu vid midten är 
bålens tjocklek öfver 150 p. Från ytan sedda äro cellerna 
4—6-kantiga, med tunna mellanväggar. 
Lefnadsförhållanden. De exemplar, jag äger, upphemtades 
med bottenskrapa från den sublitorala regionens nedersta del, 
från ungefär 20 famnars djup. De voro fästa vid stenar. 
Alla voro sterila. De togos i midten af augusti. 
Fyndort: Norska polarhafvet: Finmarken vid Maasö. 
MonostTRoMaA BLyTtTiu (Aresch.) Wittr. 
Monostr. p. 49. Ulva Blyttii Aresch. in Fr. Sum. Veg. p. 129 
Deser. Monostroma Blyttii Wittr. 1. ce. 
2 » Kleen, Nordl. Alg. p. 42. 
Fig. > Kjellm. Spetsb.' Thall. 2, t. 4, fig. 1—7. 
Euzsicc. : Kjellm. in Aresch. Alg. Scand. exsicc. N:o 423 
et Wittr. et Nordst. Alg. exsicc. N:o 44. 
Syn. Monostroma Blyttii Kjellm. Spetsb. Thall. 2, p. 49; Algenv. Murm. 
Meer: p. 52, 
Kleen, Nordl. Alg. p. 42: excel. syn. 
Ulva Blyttii Aresch. Phyc. Scand. p. 412. 
fusecar J. G. FÅ Grönl. Alg. p. 110: fide spec. 
lactuca (?) J. G. Ag. Spets. Alg. Progr. p. 2; Bidr. p. 11 (2). 
(2) dad Bot. Not. p. 158 (2). 
>  latissima (?) Ashm. Alg. Hayes, p. 96 (2). dj 
Croall, Fl. Dise. p. 461 (2). 
>» Dickie, Alg. Sutherl. 1, p. 144; Alg. Cumberl. p- 
239; Alg. Nares, p. 7 (2). 
>» rigida Sommerf. Suppl. p. 185. 
Anmärkning vid synonymiken. Jag har antagit, att den för 
Baffinsbay uppgifna Ulva latissima är denna art, emedan U-. 
latissima, ehuru angifven af Croall och Dickie såsom allmän 
vid Baffinsbay's kuster, fullständigt saknas i KöpenlHamns musei 
samlingar från Grönland, i hvilka deremot Monostroma Blytti, 
som hvarken Dickie eller Croall anger från Baffinsbay, fin- 
nes i en stor massa synnerligen yppiga, om U..latissima er- 
inrande exemplar. 
Lefnadsförhållanden. I det egentliga Ishafvet vid Spets- 
bergens och Novaja Semljas kuster är arten alltid sublitoral, 
växande spridd på 3—5 famnars djup, såväl på öppen som 
skyddad kust, oftast fäst på småsten, stundom på alger. 
Vid Norges nordkust är den deremot enligt regeln litoral, 
mestadels uppträdande inom denna regions öfre del och med 
förkärlek i klipphålor, i bvilka Mytilus edulis i större mängd 
