392 KJELLMAN, NORRA ISHAFVETS ALGFLORA. 
. 
Gen. Chlorochytrium Cohn. 
Biol. Pflanz. 1,2, p. 102: 
CuL. (?) INCLUSUM nob. : 
Chl. in statu vegetativo sphericum vel subsphericum in planta gesta- 
trice omnino inclusum, evolutione zoosporarum instante paullulo prolonga- 
tum, depresso-conicum, ampullzeforme, ovoideum vel ellipsoideum, demum 
vertice apiculato telam corticalem plante gestatricis penetrante nudum, 
ostiolo formato zoosporas emittens. Tab. 31, fig. 8—17. 
Beskrifning. Växten lefver endofytisk i Sarcophyllis arctica 
och ligger i de flesta fall nära värdplantans yta, stundom i 
dess midt (fig. 8). Såsom vegetativ är den fullständigt inne- 
sluten i värdplantan, täckt åtminstone utaf. dess kortikallager, 
stundom omgifven af dess af greniga celltrådar bildade midt- 
lager (fig. 9). Den har då en spherisk eller nästan spherisk 
form och håller 80—100 p. i diameter. Till färgen är den 
gulgrön. Den tunna cellväggen är jemntjock. Kromatoforen 
är tunn, utbredd utefter hela väggen. Vid tiden för zoospor- 
bildningen förlänges cellen i riktning mot värdplantans när- 
maste yta och antar en ägglik, ellipsoidisk, kort kägellik eller 
flasklik form (fig. 12—15). Membranen förtjockas i synnerhet 
på den utåt vettande sidan och här bildar sig ett kort, kägel- 
likt cellulosutskott, hvilket antagligen medverkar vid kortikal- 
lagrets genombrytande. Växten antar en mera mättad gul- 
grön färg, den färgade plasmamassan ökas och afdelas slut- 
ligen i ett stort antal, tätt packade zoosporer. Innesluten i 
värdplantan har växten såväl i vegeterande som zoospor- 
förande stadium ett större eller mindre antal olikartade ut- 
bugtningar, synbarligen uppkomna i följd af det hinder, som den 
omgifvande väfnaden ställer mot dess likformiga utsträckning 
(fig. 9, 11, 16). Zoosporerna utkomma genom en i cellens öfver 
näringsplantan utskjutande spets genom cellväggens upplös- 
ning bildad öppning (fig. 16). Om zoosporernas bygnad, gro- 
ning och vidare utveckling känner jag intet, emedan jag haft 
tillfälle att undersöka endast torkade exemplar. De individ, 
som ligga i värdplantans centrala del, nå enligt regeln en vida 
betydligare storlek än de öfriga. Deras längsta diameter kan 
uppgå till 275 up. Deras membran är starkt likformigt för- 
tjockad. Möjligen är detta ett hvilstadium, som afbrytes, då 
dessa individ vid värdplantans upplösning frigöras. Jag har 
med tvekan hänfört denna växt till slägtet Chlorochytriwm, med 
hvars andra arter den har mycket gemensamt. Att säkert 
